ADATOK MAGYARORSZÁG PLIOCEN OSTRACODÚXAK ISMERETÉHEZ. 



439 



a mellső kagylószegélyé. A hasoldali kagylószegély majdnem egyenes 

 lefutású, közepén alig észrevehetően öblös, a mellső kagyló szegélybe 



egyenletesen átmenő. 



Felülről nézve a kagylók csónakformájúak il. t. 2. á.), mely leg- 

 szélesebb középtájt. A mellső csúcs valamivel tompább, mint a hátulsó ; 

 a két oldalvonal egyenletes, tompa ívet ír le. A kagylófeleket elválasztó 

 vonal huUámzatos lefutású. 



A kagylók falazata meglehetős vastag, kemény, törékeny; felülete 

 teljesen sírna, s igen finom tüszúrásokhoz hasonló kis csatornácskákkal 



van átlyukgatva. 



Az izombenyomatok (I. t. 4. á.) száma 4-5, melyek három sorban 

 vannak elhelyezkedve, s megnyúltak. Az első és második sorban kettő- 

 kettő van, míg az ötödik ezek mögött egyedül áll. A záróizmok benyo- 

 matai előtt van a két megnyúlt mandibularis izombenyomat. 



Lcldlicly: Sopron (Darufalva). Elég gyakori. 



Ugyané lelethelyen találtam az imént leírtak mellett olyan példányo- 

 kat is, melyek azoktól nemcsak nagyság, hanem alak tekintetében is el- 

 tértek.' Nevezetesen ezeknél a hátoldali kagylószegélyen kiemelkedő halom 

 feltűnőbb s majdnem a test középvonalában van ; a hátoldali kagyló- 

 szegély erösebben lejt a hátulsó kagylószegély felé, s a hátulsó alsó zúg 

 kutikula nyújtványa is feltűnőbb. Mindeme eltérések dacára az általános 

 alak megegyezik, — csak valamivel zömökebbek, rövidebbek, mint ama- 

 zok, — minthogy azonban a kagylók szerkezete egymással teljesen meg- 

 egyezik, ezeket nem tekinthetem egyebeknek, mint ugyané faj fiatal 



példányainak. (I. t. 3. á.) 



Az előzőkben ismertetett példányok nagy mértékben hasonlítanak 

 a Cytherina ahsdssa Keuss. név alatt REUSstól leírtakhoz, s csak abban 

 különböznek, hogy kagylóik nem egészen kétszer olyan hosszúak, mint 

 magasak, s a hátoldali kagylószególy a szemtájék fölött púposán kiemel- 

 kedett, azontúl pedig lejtős; Eeuss példányainak kagylói több mint 

 kétszer hosszabbak, mint magasak, s hátoldali kagylószegélyük egyenes. 



2. Cypris aspera Héjjas. 



[I. t. 6—9. ábra.] 



1894. Cypris aspera Héjjas. Palaeontologiai tanulmányok, Kolozsvár. 27. lap. 

 II. t. 12. ábra, a, b, c. 



Hossza: 1*85 mm. (kiegészítve), átmérője: 0-77 mm., magassága: 0-89 mm. 



Kagylója oldalról nézve megnyúlt veseforma (I. t. 6. á.), a mellső 

 kagylószegély olyan magas, mint a hátulsó, de pontos leírását nem 

 adhatom, mert csak egy jobboldali kagyló töredékét találtam. A hatol- 



