ADATOK MAGYARORSZÁG PLIOCEN OSTRACODÁINAK ISMERETÉHEZ. 443 



gyenge ívvel halad a hátoldali kagylószegély felé, a melylyel a szem- 

 tájékon gyengén kiemelkedő kis halmot alkot ; míg a hasoldali kagyló- 

 szegélybe egyenletes ívvel megy át. A mellső kagylószegély meglehetős 

 széles övet formál, mely vékony liikacscsatornákkal sűrűn át van fúrva ; 

 a belső peremlemez nagyon széles, a hátoldal felé elkeskenyedik, míg a 

 hasoldali kagylószegélyen meglehetős széles övben folytatódik s finoman 

 terecskézett (I. t. 12. á.). A hátoldali kagylószegély majdnem egyenes, 

 közepén gyengén öblös, a hátulsó kagylószegélylyel jól feltűnő púpot 

 alkot. A hátulsó kagylószegély ferdén egyenesre metszett meredek lejtő- 

 vel halad a hasoldali kagylószegély felé, a melylyel meglehetős hegye- 

 sen kerekített zugot alkot. A perem valamivel szélesebb, mint a mellső 

 kagylószegélyé, azonban lukacscsatornái jóval ritkábban állanak, belső 

 peremlemeze szintén jól fejlett, de valamivel keskenyebb, mint a 

 mellsőé. A hasoldali kagylószegély evősebben öblös, mint a hátoldali. 



Felülről nézve a kagylók megnyúlt tojásalakúak (I. t. 11. á.), a 

 mellső csúcs valamivel hegyesebb, mint a hátulsó; a két oldalvonal 

 egyenletes, tompa ívet ír le, a kagylókat elválasztó vonal hullámzatos 

 lefutású. 



A kagyló falazata nagyon vastag, kemény, eléggé áttetsző ; felülete 

 nagyon szépen díszített. A test alsó harmadában az izombenyomatok 

 alatt központból sugárszerűen kiinduló fonalszerű nyujtványok hálózzák 

 be a kagyló felületét, melyek mellett s körül a felület finoman háló- 

 zatos szerkezetű. (I. t. 13. á.) Ezen kívül a kagyló sok helyen finoman 

 át is lyukgatott. 



Az izombenyomatok száma 6, illetve 8, melyek közül hat több- 

 nyire tojásdad, egy csoportban van elhelyezve, ezek az igazi kagylózáró- 

 izmok. Ezek előtt van a két mandibularis izom beuyomata. (I. t. 14. á.) 



J^elethely : Szócsán, Budapest-Kőbánya. Igen ritka. 



A fönti sorokban ismertetett kagylósrák a héj felületi díszítését, 

 s a kagylószegély szerkezetét tekintve sokban emlékeztet a Bj/lliocyprU 

 Bkady nemre, izombenyomatát tekintve azonban ettől eltér s inkább 

 az Aglaiii Brady nemhez közeledik. Bár fajom alakját tekintve mind- 

 két nemtől eltér, az izombenyomat hasonlatosságára való tekintetből 

 azonban mégis az Aglaia-nem képviselőjének veszem. 



2. Aglaia lunata n. sp. 



[IV. t. 1—7. ábra.] 

 Hossza: 0*71 mm., átmérője: 0*25 mm., magassága: 0*39 mm. 



A jobb és bal kagyló egymással majdnem teljesen megegyező; 

 oldalról nézve a kagylók megnyúlt vesealakúak (lY. t. 1. á.). A bal 

 kagyló mellső csúcsszegélye valamivel magasabb, mint a hátulsó ; tom- 



