444 JIEHES GYULA 



pán, egj'enletesen kerekített, mind a hasoldaK, mind a hátoldali kagyló- 

 szegélybe észrevétlenül megy át. A mellső kagylószegély meglehetős 

 széles övü, likacscsatornái nincsenek (IV. t. 6. á.). A belső peremlemez 

 erősen fejlett széles övet alkot, szerkezet nélkül való. A hátoldali 

 kagylószegély erősen, egyenletesen ívelt, s a hátulsó csúcsszegélybe lan- 

 kás lejtővel ereszkedik. A hátulsó kagylószegély hegyesen kerekített, a 

 hasoldali kagylószegélybe gyenge ívvel megy át. Szerkezete teljesen olyan, 

 mint a mellsőé. A hasoldali kagylószegély gyengén öblös. A jobb kagyló 

 abban különbözik a baltól, hogy a két csúcsszegélye valamivel hegyeseb- 

 ben kerekített, s a mellső olyan magas, mint a hátulsó (IV. t. 2. á.). 

 A hátoldali kagylószegély igen gyengén ívelt s a mellső és hátulsó 

 harmadában tompa szögletet alkot, a honnan egyforma lejtéssel megy 

 át a két csúcsszegélybe. A hasoldali kagylószegély is erősebben öblös 

 (IV. t. 3. á.). Mind a hát-, mind a hasoldali kagylószegély igen széles 

 és erősen betűrődő. A két csúcsszegély szerkezetére nézve teljesen meg- 

 egyezik a bal kagylóéval. 



Felülről nézve a kagylók csónakformájúak, mely legszélesebb 

 középtájon (IV. t. 4. á.). A két oldalvonal egyenletes ívet ír le, a két 

 csúcs egyformán hegyes. A kagylókat elválasztó vonal is majdnem 

 egyenes. 



A kagyló falazata kemény, törékeny, majdnem egészen átlátszó 

 (IV. t. 7. á.). Felülete sima, egymástól nagyon távol álló kis finom csator- 

 nácskákkal átlyukgatott. 



Az izombenyomatok száma 6, melyek közül egy, a legnagyobb 

 külön áll, öt pedig köralakban helyezkedett el a középvonal irányában 

 (IV. t. 7. á.). A mandibularis izombenyomatok is megvannak. 



Lelethehi : Sopron (Darufalva). Gyakori, 



A fiatal példány annyiban tér el a kifejlettől, hogy annál zömö- 

 kebb, hátulsó kagylószegélye jóval alacsonyabb, mint a mellső, s hát- 

 oldali kagylószegélye mellső harmadában kipúposodó. Egyebekben a 

 kifejlettel teljesen megegyezik (IV. t. 5. á.). 



E faj oldalról nézve eléggé hasonlít a Biil]iocyj)ris subreniformis 

 Jones et Sherboen,^ a Baiidia pulrhella Lkls.- s a Buirdia renifor- 

 luis Seg.^ fajokhoz, mely utóbbival némikép felülről nézve is meg- 

 egyezik, nem ismerve azonban e fajok kagylófalazatának finomabb szer- 

 kezetét, fajomat egyikkel sem azonosíthatom, hanem az izombenyomatok 



* Jones et Sherborn : Supplemental Monograi)h of the Tertiary Eutomo- 

 straca of England. 16 old. I. t. 19. á. 



- E. LiENENKLAUS : Monographie der Ostrakoden des nordwestdeutschen 

 Tertiárs. Zeitschr. d. d. Geol. Ges. LXVI. Berlin, 1894. 170. o. XIII. t. 1. á. 



•* G. Segdenza : Le formazioni terziarie nella proviucia di Reggio (Calabria). 

 Eoma, 1879. 363. old. XVII. t. 46. á. 



