4ő8 MÉHES GYULA 



1. Iliocypris gracilis. n. sp. 



[in. t. 6—11. ábra.] 

 Hossza : 1 '02 mm., átmérője : 0'55 mm., magassága : 0*58 mm. 



A jobb és bal kagyló teljesen megegyező. Oldalról nézve a kagylók 

 megnyúlt veseformák (III. t. 6. á.). A mellső kagylószegély jóval ma- 

 gasabb, mint a hátulsó, tompán íves, a szeratájék fölött a hátoldali kagyló- 

 szegélylyel alig feltűnő tompa zugot alkot, a hasoldali kagylószegélybe 

 pedig erős tompa ívvel megy át. A mellső kagylószegély keskeny ővű, 

 finoman lukacscsatornás (III. t. 10. á.), a csatornák egyenkint állanak, 

 nagyon vékonyak, s egymástól távol állók. A belső peremlemez na- 

 gyon széles, szerkezetnélküli. A hátoldali kagylószegély erősen íves, 

 mellső harmadában púposodó, a mellső kagylószegélybe sokkal mere- 

 dekebben ereszkedik le, mint a hátulsóba, melylyel erős tompa szög- 

 letben egyesül. A hátulsó kagylószegély tompán kerekített, észrevétlenül 

 átmegy a hasoldali kagylószegélybe, mely középen szélesen és mélyen 

 öblözött. A hátulsó kagylószegély szerkezetére nézve megegyezik a mell- 

 sővel, de likacscsatornái sokkal ritkábbak. 



Felülről nézve a kagylók körvonalai általában véve csónakformá- 

 júak, mindkét csúcs kihegyezett, s egymással majdnem teljesen meg- 

 egyező (III. t. 7. á.). A két oldalvonal nem egyenletes lefutású, mert a 

 kagyló felületén emelkedő dudorok annak sajátságos formát kölcsönöz- 

 nek. A kagylófalazat két oldalán három pár dúdorpár volt észlelhető, 

 melyek közül legnagyobb a két hátulsó pár, a mely elég feltűnően 

 emelkedik ki a kagyló falazatából, a középső dudor szélesen elterülő 

 halmocskák gyanánt tűnik föl, míg a mellső pár dudor egészen el- 

 lankásodik, úgy hogy alig lehet észrevenni. A kagylókat elválasztó vonal 

 egyenes. 



A kagyló falazata kemény, nagyon rideg, igen áttetsző. Falazatán 

 sajátságosan kiemelkedő dudorok vannak, melyek közül a legalsó nagyon 

 jól feltűnik (III. t. 11. á.); felületén szemölcsszerű kiemelkedések vannak, 

 melyekből sugárszerűen finom nyúlványok ágaznak ki, melyek az egész 

 felületet sajátságosan behálózzák. Ezen kívül a felület igen finom csa- 

 tornácskákkal is át lyuggatott. 



Az izombenyomatok száma 4, melyek megnyúlt ellipszis alakúak, 

 három sorban vannek elhelyezkedve (III. t. 11. á.). A két mandibularis 

 izombenyomat is megvan. 



Lelet helye: Sopron (Darufalval Elég gyakori. 



A fiatal példányok nemcsak nagyságra, hanem alakra nézve is 

 lényegesen különböznek az ivarórett példányoktól (III. t. 8., 9. á.). A jobb 

 kagyló eltérő a baltól, s általában véve jóval keskenyebbek, illetve 



