ADATOK MAGYARORSZÁG PLIOCEN OSTRACODÁINAK ISMERETÉHEZ. 461 



egyenletes lefutásúak ; a belső peremlemez széles, szerkezetnélküli. A hát- 

 oldali kagylószegély gyengén ívelt, a szemtájék mögött kipúposodó, me- 

 nedékesen lejt a hátulsó kagylószegély felé, melylyel tompa szögletet 

 alkot. A hátulsó kagylószegély hegyesen kerekített, egyenletes ívben 

 egyesül a hasoldali kagj'lószegéiyiyel ; szerkezetére nézve megegyezik a 

 mellső kagylószegélylyel, de likacscsatornáinak száma kevesebb. A has- 

 oldali kagylószegély közepe táján erősen öblözött, mellső és hátulsó 

 harmadában pedig tompán ívelt, likacscsatornákkal ellátott (III. t. 13. á.). 

 A jobb kagyló jóval megnyúltabb veseforma, mint a bal, mellső csúcsa 

 majdnem olyan magas, mint a hátulsó. A két kagyló közötti eltérés 

 egyébként abban nyilvánul, hogy a jobb mellső kagylószegély gyengén 

 ívelt, a hátoldalival erősebb zugot alkot, a hátoldali kagylószegély egye- 

 nes, s a mellső- és hátulsó kagylószegélylyel való érintkezése előtt jól 

 feltűnő tompa szögletet alkot. A hátulsó kagyiószegély itt is hegyesen 

 kerekített, a hasoldali kagylószegély ellenben erősebben öblözött, mint 

 a bal kagylóé. 



Felülről nézve a kagylók mandola alakúak (IIL t. 14. á.), mely 

 legszélesebb közepe táján. A hátsó csúcs valamivel tompább, mint a 

 mellső: a két oldalvonal egyenletes, tompa ívet ír le, a választóvonal 

 majdnem egyenes. 



A kagyló falazata nagyon finom, átlátszó, fénylő ; finoman sze- 

 mecskézett, ezen felül meglehetős nagy gödrökkel beszórt (IIL t. 16. á.). 

 A kagyló színe néha fekete, vagy szürkés fekete. 



A záróizmok benyomatainak száma 4 — 5, melyek (III. t. 16. á.) 

 többnyire megnyúltak és szabálytalanul helyezkednek el. Néha a jól 

 kifejlett izombenyomatok mellett még egy-két gyengén kifejlett is van. 

 A két kifli alakú mandibularis izombenyomat is meg van. 



Lelet h ely e : Sopron (Darufalva), Peremarton, Budapest-Kőbánya. 

 Nagyon közönséges. 



A fiatal példány a kifejlettől leginkább abban különbözik, hogy 

 zömökebb, még pedig azért (IIL t. 15. á.), mert mellső kagylószegélye 

 jóval magasabb mint a hátulsó, s hátoldali kagylószegélye menedékesebb 

 lejtővel halad a hátulsó kagylószegély felé ; hasoldali kagylószegélye 

 mélyebben öblös, mint a kifejlett példányoké, s a mellső kagylószegély- 

 lyel jól feltűnő ívben egyesül. 



Vizsgálataim folyamán egypár olyan példányt is találtam, melyek- 

 nek falazata sajátságos díszítésével vonta magára figyelmemet. E példá- 

 nyokat erősebb nagyítással megvizsgálva kitűnt, hogy a kagyló falazatá- 

 nak a felületén szabadon kiképződő kis kalcit kristályok vannak. Ennek 

 a jelenségnek ugyan semmi jelentőséget sem tulajdonítok, azonban mint 

 érdekes tényt érdemesnek tartottam megemlíteni (III. t. 18., 19. á,.). 



A kagylók alakját illetőleg a fönt leírt állat nagyon hasonlít a 



Földtani Közlöny. XXXVII. köt. 1907. 31 



