484 ISMERTETÉSEK. 



I. számú (vörösvölgjú* fúrásból származó nummulitot magam sem tartottam 

 döntőnek, mert az a fölszínen is keverödhetett a furómintába. A krokodilus- 

 fogacskának pedig, mely ugyanebből a fúrásból került ki, nagyobb fontosság 

 szintén nem tulajdonítható. T. Roth Lajos. 



ISMEKTETESEK. 



(1.) E. Hexey : «A síksági erdőségek és a talajvizek)). [Talaj ismeret 

 (IToMBOB-fejlliHie) 1903. 1. füz.] 



A c'Zeitschrift für Gewásserkunde» 1898-iki évfolyamában P. Otoczky- 

 uak közölte ama érdekes vizsgálati eredményeit, melyeket a talajvíz állását 

 illetőleg steppc vidékeken észlelt. E vizsgálatok a voroneszi és chersoni 

 kormányzóságok területén a következő eredményre vezettek : «Megegyezö 

 geofizikai viszonyok mellett a steppe vidék erdei alatt a talajvíz magas- 

 sága csekélyebb, mint a szomszédos fátlan területen; továbbá nagyobb a víz- 

 szín depressziója öregerdő alatt, mint a fiatal fásítás alatt. » Ugyanő e fenti 

 1895-ik évi vizsgálatait 1897-ben megismételte és pedig 10°-al északabbra, 

 tehát Szentpétervár tájékán, még pedig tííleveltí erdőségekben. 



Eredménvei kis eltéréssel ugyanazok voltak. 



Otoczky nyomán végezte kísérleteit szerző 1899-ben Ek Franciaország- 

 ban a 48° 33' Ész alatt. Kísérleti területe két folyó közé zárt erdő volt, mely 

 erdőnek talaja a folyók alluviumából : azaz finom homok-, alább murva és 

 legalul kavicsból állt. E talajrétegekben a talajvíz már 5 m mélyen elérhető 

 volt, melynek rekesztő rétegét a 7m mélységben kezdődő s több lOOm vastag, 

 igen szívós kékes Keuper-agyag képezte. 



Esőzési eredménye e területnek : 



1900-ban .„. „. „,. 713 mm 



1901-ben „ .,„ ,.,, 891 « 



volt, az évi középhömérséklet pedig 9'4 C°. 



A kísérlethez 10 zink-hengerrel bélelt 0*05 m átmérőjű fúrt lyukat hasz- 

 nált. A henger apró lyukakkal volt ellátva s kúpban végződött. A lyukak 

 közöl 5 az erdő területen, 5 azon kívül mélyesztetett le. 1900 május ^-tó'l 

 1902 augusztus 4-ig terjedő liavi megfigyeléseit táblázatban közli, melynek 

 eredménye, hogy 27 hónap alatt 4 pár fúrásban a talajvíz ingadozások, azaz 

 a víz magassági különbségének átlagosai: 0*30 m, 0'20m. 042 m és 0'31 m 

 voltak. Egy táblázatban görbékkel tünteti fel a szálerdő és a vágások talaj- 

 vízének 27 hónapon megfigyelt ingadozását. Kísérlete eredményéül megálla- 

 pítja, hogy a talajvízszín az erdőben mindig legalább 0*3 m-el alacsonyabb, 

 mint pl. a szomszédos erdőtlen sík.ságon. 



Ezek az eredményiek megegyeznek Otoczky 1905-iki kísérleti adataival, 

 ki — pl. a sipovi erdőben és íiz azt környező steppén négy irányban eszközölt 



