486 ISMERTETÉSEK. 



és fölötte uagy eltérés van az idevágó német szakirodalomban ; nemkülönben 

 talajtérképezésükben tnlságos szövevényesség, a mi a könnyű megérthetés rová- 

 sára van. 



A talajismereti vizsgálódás Oroszországban is a geológiai kutatás nyo- 

 mán indult meg. Legkiválóbb művelője Doeutsaev volt. O 1871 — 77-ig csupán 

 mineralogia- és petrografiával foglalkozott. Majd geológus lett és Finnország 

 déli részét továbbá a Szmolenszki kormányzóságot vette fel. 1877-töl 1903-ban 

 bekövetkezett haláláig talajismerettel foglalkozott. Munkásságával megvetette 

 Oroszországban a tudományos talajismeret alapját. Egész iskolát teremtett 

 maga körül, melynek tagjai az orosz természettudósok legjobb) aiból kerültek 

 ki. Nem kevesebb mint 137 nagyobb-kisebb pedologiai munkát íi-t, melyek 

 lankadatlan munkásságának eredményeit hirdetik. 



DoKUTSAEV legkiválóbb munkatársainak egyike prof. N. M. Szibircev 

 volt, kinek majdnem 80-at meghaladó pedologiai munkája közül egyike a leg- 

 kiválóbbaknak k Talajismeret » című kézikönyve. 



E munka egyes részei: a) leíró talaj ismeret ; b) talajföldrajz és talaj - 

 kartographia ; c) talajbecslés. 



A leíró talajismeret keretén belül legbővebben és legkimerítöbben a 

 talajosztályozással foglalkozik. A talaj osztályozást háromféle lényeges szempont 

 szerint eszközölve, három fő osztályozási módhoz juthatunk. Ezek a következők: 



AJ Természetrajzi, B) Technikai és CJ Gazdasági talaj osztályozás. 



A természetrajzi talaj osztályozás lehet : 



a) geológiai és petrographiai, b) chemiai illetve chemiko-petrographiai, 

 c) fizikai, d) az előző hármat összefoglaló ii. n. vegyes osztályozás és végül 

 e) genetikai. 



Az irodalomban e különféle osztályozási módok közül szerzőik neve sze- 

 rint következők a legismertebbek : 



Geopetrographiai osztályozások : Fallou és Mayer, továbbá Lorenz talaj- 

 osztályozási módjai. 



Kémiai talajosztályozás : pl. a IvNOP-féle a legismertebb. 



Fizikai talaj osztályozás : a TEER-ScHÜBLEE-féle. 



Vegyes : azaz mindhárom módot felölelő a Zenft-ó, mely a többi között 

 nyers- és kiűturtalajok főbeosztás alapján vonja csoportokba az egyes talaj - 

 féleségeket. 



Genetikai talajosztályozások : Dokutsaev-ó, Szibircev-ó és Hilgard-ó. 



Ezeknek az osztályozási módoknak felsorolása kapcsán részletesebben 

 ismerteti valamennyit, azoknak előnyeit kiemelvén ép úgy, mint hátrányaikat. 

 Behatóbban tárgyalja az egyes osztályokba sorozott talajtípusokat eredetük és 

 fizikai-kémiai sajátságaik ismertetésével. 



SziBiBCEvnek három talajosztályozási táblázata ismeretes az oroszországi 

 talajokról. Ezeket 1895, 1896 és 1899-beu pviblikálta. E talajosztályozások az 

 egyes talajok fizikai és kémiai sajátságainak figyelembe vételével történtek. 

 Nem maradt azonban figyelmen kívül ezeknél a klimatológiai viszonyoknak a 

 talajok kialakulására gyakorolt: hatása sem. így alakultak ki az orosz föld 

 genetiküi talajosztályozásában a klimatikus talajzónák. A fizikai sajátságok 



