TÁRSULATI ÜGYEK. 493 



Kétegei szintén nyugodtan fekszenek, csak kissé föl vannak emelve. 4. Danién. 

 NoPCSA az Aranyihegy mögül és Nagyrápolt környékéről ír le és ábrázol szelvényén 

 idetartozó vörös agyagokat. Előadó e vörös agyagokról kimutatja, hogy azok leg- 

 fennebb diluvialisak, de ma is képződnek. Az Aranyihegy mögötti árkokban ugyanis 

 alatta egy löszszerű agyag van typusos löszcsigákkal. Azt a bábolnakörnyéki kon- 

 glomerátumot ellenben, a melyet Nopcsa pliocennek jelez, a benne talált trigonia 

 alapján a felsőkrétába, még pedig a danienbe helyezi. 



Előadó röviden megemlékezik még a mediterrán és diluvialis képződmények- 

 ről, az Aranyihegy eruptiós kőzetéről, a tektonikai viszonyokról s az ezekkel kap- 

 csolatos savanyúvízforrásokról. 



Dr. LóczY Lajos ama élvezetét tolmácsolja, melyet benne az előadás hall- 

 gatása támasztott. Jelentősnek tartja Pálfy M. dr. törekvéseit az Erdélyrészi Érces 

 hegység felsőkrétakorú rétegeinek szintezésit megállapítani. 



Az aradvármegyei Marosvölgy gosauemeletbeli krétáját és a vele érintkező 

 hieroglitás flyscht felszólaló ismeri. Ott is a gosau-kréta legfelső, talán szintén már 

 az emschi emeletbe számítandó szintesfekvésü inoceramusos márgáira nem egy ponton 

 a hieroglifás fiyschhomokkő borul és pedig chaotikus gyűrődésekkel. Minthogy azon- 

 ban ott gault-kövületek mutatkoztak a ílyschben, azt a Marosvölgyben gosaurétegek- 

 nél fiatalabbnak, konformis fekvésük dacára, nem lehetett tartani. Vájjon nem ilyen 

 utólagos rátolatása van a gyüredezett (?) hieroglifás kárpáti homokkőnek a szintes- 

 fekvésű felsőkrétára Pálfy dr. területén is ? 



Dr. Pálíy Mór Lóczy tanár felszólalására megjegyzi, hogy itt a fllyschnek 

 a gosaunál idősebb korát és reátolását a gosaura nem tartja valószínűnek, mert 

 itt a rétegek az egész területen nyugodtan fekszenek. Továbbá Algyógynál a flysch 

 alól előbukkan az emschi képződmény is, mely képződményt legalább addig, míg 

 hasonló óriási inoceramusokat a mélyebb krétából nem ismerünk, e korba kell 

 soroznunk. Ha itt utólagos reátolásra gondolnánk, akkor egy 8 — 10 km hosszú reá- 

 tolást kellene föltételeznünk, ennek szükségességét előadó annál kevésbbé látja be, 

 mert az alvinckörnyéki felsősenon petrografiailag nagyon hasonlít az algyógykör- 

 nyékihez. A természetes stratigraíiai sorrend pedig kétségtelen. 



2. BuDiNSZKY KÁROLY ((Solymári diluvialiskorú csontlelet* címen beszámol a 

 Solymár határában végzett kutatásairól. A község egyik kőfejtőjében egy hasadékra 

 talált, a mely csontokat tartalmazó földdel volt kitöltve. Ezeket a töredékes, cson- 

 tokat előadó begyűjtötte s megvizsgálván, kitűnt, hogy vannak itt Ursus spelaeus, 

 Canis lupus, C. vulpes, Feli^ leo, Equus caballus, Cervus capreohis, C. duphus, 

 C. alce^ és antilopfélék csontjai. 



Dr. MÉHELY Lajos aggályait fejezi ki az anyag begyűjtésének megbízhatósága 

 iránt. Emlékeztet a NEHRiNG-féle esetre és ezzel kapcsolatban hibáztatja, hogy a 

 szóbanforgó emlős-maradványok nincsenek rétegek szerint elkülönítve, recens-typusú 

 maradványok együtt vannak diluvialisakkal. 



Dr. Vadász M. Elemér erre vonatkozólag közvetlen tapasztalásból megjegyzi, 

 hogy jelen esetben felületes begyűjtésről szó sem lehet, mivel olyan jellegű hasadék- 

 kitöltéssel állunk szemben, melynek kitöltődése a diluviumban megindulva, meg- 

 szakítás nélkül tartott az ó-alluviumig. Innen magyarázható, hogy rétegeket elkülö- 

 níteni nem lehetett, valamint, hogy a maradványok között esetleg recens-typusú 

 alakok is vannak. 



BuDiNSZKY KÁROLY ez anyagának nem tulajdonít nagy fontosságot, de az 

 anyag kínálkozott s így ezt igyekezett földolgozni. Tette ezt pedig főkép a környék 

 barlangjaira való tekintettel, melyeknek felkutatása éppen ez után a lelet után 

 mutatkozik nagyon kívánatosnak. 



Füldtani Közlöny. XXXVII. köt. 1907. ^3 



