D! SCHAFARZIK FERENC 



Lajos geológust szemelték volt ki, aki akkoriban már a gf. Széchenyi 

 BÉLA-féle keletázsiai expedicióból visszaérkezett volt. 



Tanárok az egyetemi katedrákon önálló kutatásaik révén és speciális 

 hajlamaik szerint szoktak tudós egyéniségekké kialakulni; kötelesség- 

 szerűen természetesen előadják az egész elvállalt tárgy minden részét, 

 de ha az illető tanár szakmájának egyszersmind irodalmi művelője is, 

 akkor elkerülhetetlen, hogy egy bizonyos irányban ne specializálódjék. 

 Amennyi a szakember, annyi felé hajtja őket ez a specializálódás. így 

 látjuk LóczYnál is, hogy előképzettségéből kifolyólag a fizikai földrajzi 

 irányt választotta magáénak, ami teljesen érthető is. És ez semmiesetre 

 sem bűne, hanem ellenkezőleg inkább erényéül róható fel neki. Éppen 

 fordítva visszás lett volna az állapot, hogy ha megtagadva geológiai 

 előképzettségét netán főleg a ma Cziebusz által oly élénken reklamált 

 humanisztikus geográfiára adta volna magát. A tanszéket elfoglalva, 

 mint komoly szakférfiú csakhamar a cselekvés terére lépett és oly ter- 

 vezéssel lepte meg a tudományos világot, mely a hazai geográfia erejét 

 ugyancsak próbára tette. Vállalkozása éveken át tartó munkássága révén 

 végre megtestesült és büszkén vallhatjuk, hogy a «B a 1 a t o n» tudományos 

 kutatása, mely minden izében új és eredeti, örök időn át ragyogó kút- 

 forrása leend a magyar geográfiának. E vizsgálódások sorában a kultu- 

 rális geográfiai kutatásnak is ugyanolyan hely jutott, mint a természet- 

 tudományi diszciplínák közül akármelyikének ; teljesen önkényes tehát 

 CziRBUSznak az a feltevése, mintha e standard munka szervezője valaha 

 is «ex cathedra kiközösíteni)) igyekezett volna a humaniórák geográfiáját. 

 Kifogásolták némelyek, hogy Lóczv túlszéles alapra rakta le « Balaton »>- 

 ját, de ez menthető azzal, hogy olyan eredeti munkával kívánta a 

 geográfiai tudományt szolgálni, mely az elkényeztetett Külföld előtt is 

 nyomjon valamit a latba. Ismételve kijelenthetem tehát, hogy merőben 

 téves az az állítás, mintha Lóczy 23 évi tanári működésével megakasz- 

 totta volna a magyar geográfia fejlődését, mert egyszersmindenkorra 

 ennek éppen az ellenkezője áll, t. i. az, hogy a magyar geográfia presz- 

 tízsét hatalmasan gyarapította. Avagy jobb lett volna talán, hogy ha 

 a geográfiában önálló kutatásra nem törekedve továbbra is az enciklo- 

 pédikus kereteket tartotta volna fenn? Határozott fellépése által a 

 magyar geográfiát a saját lábán járó tudománnyá avatta és módszere 

 ezentúl most már, akár a fizikai, akár a kulturális geográfia szempont- 

 jából, kötelező erővel bír. 



Bocsánatot kérek tisztelt Közgyűlés, hogy ha c tárgynál huzamo- 

 sabban időztem, de a való tényállást kötelességem volt föltárni nemcsak 

 azért, mivel LóczYt. ki nekünk évtizedek óta mindig elől küzdő fegyver- 

 táisunk, CziRBusz iratában méltatlan vád érte, hanem általában a 

 geológia szempontjából is, amelynek szereplése a gt'ográfiában távolról 



