ADATOK A TENGERMELLÉKI TITHON ISMERETÉHEZ 17 



a Yisevicáról egyetlen felismerhetetlen kagylótöredéktöl eltekintve csak csigá- 

 kat ismerünk, a Licko-polje délkeleti sarkában korállos rétegek képviselik a 

 tithont, végül Zlobin szegényes, rossz megtartású faunájában hidrozoák, echi- 

 nodermaták maradványai fordulnak elő nagyobb mennyiségben. 



Tithon vizsgálataimnak ugyan még csak elején vagyok, s jelen sorok 

 csak előzetes jelentésnek tekintendők, mindazonáltal már az eddigiekből is 

 nagy valószínűséggel következik, hogy a szóban levő faunák egykorúak és csak 

 faciesükben térnek el egymástól. Az összes pontosabban meghatározott fajok, 

 tehát Ostrea cfr. raslellaris, Pecten acrorysus, Pecten cfr. poecilographns a 

 Zagradski vrh faunájából valamint Neri)iea carpathica, Cerithium aff. morranum 

 a szicíliai Terebratula janitoros-rétegekből valamint a morvaországi strambergi 

 rétegekből ismeretesek, úgy hogy már ebből is nagy valószínűséggel állítható, 

 hogy felső jura mészkövünk a felső tit honba tartozik. Ez is igazolja 

 Koss3.L\T meghatározását, aki a krajnai megfelelő képződményeket Diceras 

 Luci Defr. és Sphaefactinui diceraiina Steinm. alapján a strambergi rétegek- 

 kel azonosította.' 



A faunák további behatóbb tanulmányozása, s újabb szerencsés gyííjté- 

 sek előreláthatólag sok haszonnal fognak járni e terület ismeretére nézve, és 

 különösen a velebiti cladocoropsisos mészkő helyzetét tisztázni. 



ÚJ LTASZROG A BAROASAGBAN. 



Ii'ta : PoDEK Ferenc. 

 — Az 1. — 2. ábrával. — 



Már 1910-ben megkísérlettem bebizonyítani,^ hogy a Salamonkő alján 

 előforduló homokkő a liaszhoz tartozik. Újból felemlítem ezt, hogy ezen a helyen 

 is felhívjam erre a hazai szakférfiak figyelmét. 



« Salamonkő)) elnevezéssel általában a brassói völgy felső végén (Bolgár- 

 szeg) kiemelkedő tithon mészkösziklát illetik, amely ahhoz a hatalmas, 15 km 

 hosszú mészkővonulathoz tartozik, amely az «Et\\ich»-ben kezdődik és a brassói 

 Cenk Csigahegy nevű előőrsében végződik. 1907-ben Teütsch Gyula, az ismert 

 archeeológus a Salamonkőn ásatásokat végzett. Ez alkalommal a humuszos 

 talajból homokkő darabok kerültek napfényre, amelyek a mélyebbre hatolásnál 

 szaporodtak, majd kavicsokká sokasodtak, végül szilárd kőzetbe mentek át. 

 A kőzet barnássárga, gyakran rozsdavörösre festett lazább homokkő, amelyben 



* KossMAT : Haidenschaft u. Adelsberg. Erláuterungen zur geol. Karte der 

 ím Reichsrate vertretenen Köuigreiclie und Láuder. Wien 1905. 33 — 34. old. 



- Geologisclies aus deni Schulergebirge. «Karpathen». 1910. Heft. 16. Verlag 

 H. Zeidner, Brassó. 



Földtani Közlöny. XLIII. köt. Í9Í3. 2 



