36 ÉHIK GYULA 



A brassói fauna korát illetőleg Feeudenberg megjegyzi,'* hogy az vagy 

 preglaciális vagy interglaciális. Kormos dr. inkább preglaciálisnak tartja.^ bár 

 nem zárkózik el annak a lehetősége elől sem, hogy további vizsgálatok után 

 a brassói fauna kora az első interglaciálisba lesz helyezhető. A beremendi és 

 csarnótai faunával fennálló kapcsolat, s a pliocén eredetű I{hinocero>< Mercki 

 rokonságába tartozó orrszarvú, valamint a Canis coronensis jelenléte; minden- 

 esetre inkább a preglaciális kor mellett szólnak. Ez is egyike volna tehát 

 azoknak a faunáinknak, amelyek bizonyos tekintetben átmenetül szolgálnak a 

 legfelső pliocénből a legalsó pleisztocénbe. 



Budapesten, 1912 január havában. 



SCIÜRÜS GIBBEROSUS HOFM. A MAGYARORSZÁGI 

 MIOCÉNBEN. 



Irta Kormos Tivadar dr. 

 — A 6. ábrával. - 



Az 1882. évben a krassó-szörény vármegyei Jablanica község határában, 

 Matesserán Jenő úr szénkutatás közben néhány ősemlős-maradványra buk- 

 kant, melyek később vásárlás útján a m. kir. földtani intézet gyűjteményébe 

 kerültek.^ A szóbanlevő darabok (Hyothcrium, LüLriodoii Palaeomeryx) között 

 volt többek közt egy mókus-állkapocs töredéke is, mely a f. mediterránkorú 

 agyagból került elő. Utóbbit, melynek pontosabb előfordulásáról, sajnos nem 

 maradtak fenn közelebbi adatok, néhai Pethö Gíula főgeológus J'sevdosciiiriis '? 

 cfr. suevicus Hensel jelzéssel sorozta be a gyűjteménybe, ahol mindeddig így 

 feküdt, anélkül, hogy róla valamit közöltek volna. 



Tekintettel arra, hogy mediterrán időszaki rétegeink faunájában apró 

 emlősök, különösen pedig az olyannyira nevezetes rágcsálók eddig nem szere- 

 pelnek, eléggé fontosnak tartottam a kérdéses mókusmaradványt arra, hogy 

 vele közelebbről foglalkozzam. 



Tüzetes tanulmányozás és az irodalmi adatokkal való gondos össze- 

 hasonlítás után arra az eredményre jutottam, hogy a szóbanlevő állkapocs a 

 HoFMANN A.-tól Göriach (Stájerország) miocén barnaszénrétegeiből leírt Sciu- 

 rus gibheroaus-íiZiú egyezik s feltétlenül ehhez sorozandó. Mindamellett, hogy 



■* TouLA : Diluvialc Siiugethierreste etc. p. 579. 



- KoKMOs dr. : A tatai oskőkori telep. p. 5!) — 60, 



•' A jablanicai lelőhelyet tüzetesen ismertette Halaváts Gyula : « Adatok 

 Szörény-megyc földtani viszonyaihoz)) c. tanulmányában. Földtani Közlöny. X. 

 1880. 131-138. 1. 



