AZ 190(3. ÉVI KOLUMBÍAI FÖLDRENGÉS. 49 



Különben ha végig tekintünk Dél-Amerikán, azt látjuk, hogy kevés föld- 

 rész van olyan, hol oly nagy lenne az ellentót a ráncos és táblás hegységek 

 között, mint épen itt. Az elterülő' hegységek részben fiatal, részben őskori 

 képződményekből van fölépítve. — Itt a vulkánok egész sora helyezkedik el, 

 de ezek csak iszap vulkánok, melyek semmiféle rengéseket sem idéznek elő. 



Ami rengésük természetét illeti, teljesen kétségtelenné teszi — nagy ki- 

 terjedése mellett a kapott epicentrumok is, — hogy csak tengeri lehetett. Már 

 többen kimutatták, hogy tengerrengéseknél az epicentrumok legtöbbnyire a 

 tengerekben fekvő mély árkokban fekszenek, a vetödési vonalak mentén.' 



Érdekes, hogy rengésünk epicentruma a Montessus de BALLORE-féle két 

 kör metszéspontjának közelében volt. Ü mutatta ki, hogy a rengések 94% -a 

 azon két legnagyobb körre esik, melynek egyikét az európai Földközi-tenger 

 vidéke, Irán, Himalája, India képezi, míg a másikat a Csendes-Oceán két 

 partja.- 



E területre vonatkozó ismereteinket összegezve, állíthatjuk, hogy rengé- 

 sünk periferikus sülyedési rengés volt, ami a fenéknek zökkenésszerű alá- 

 sülyedéséből keletkezett. — Azt tudjuk, hogy az óceánok medencéje sülyedt 

 területek, melyek lassan ugyan, de folytonosan sülyednek lefelé. Ezekasülye- 

 dések néha olyan zökkenésekkel járnak, hogy rengésükhöz hasonló földrázkód- 

 tatásokat idéznek elő.^ 



A sülyedést nagyben befolyásolja az, hogy a tengerek alatt a földkéreg 

 vékonyabb, mint a szárazföldek alatt. Ehhez hozzájárul, hogy a vékony föld- 

 kérget nagy súllyal nyomja lefelé a rajta levő óriási víztömeg. 



A fenéksülyedésnek okát nem tudjuk. De ha GKKLAND-tól * felállított 

 hipotézist fogadjuk el, akkor ezen sülyedések csak azáltal jöhetnek létre, hogy 

 a föld gáznemű magja lassankint kihűl s e hömérsékletcsökkenés következté- 

 ben összehúzódik. Összehúzódása sokkal intenzivebb, mint a szilárd kéregé, 

 minek következtében köztük hézagok támadnak. Ily módon a támaszától meg- 

 fosztott szilárd kéreg saját súlya alatt beszakad. 



A keresett hat elem közül ötre plauzibilis eredményeket kaptam. A ha- 

 todikra, a fészekmélységre az eredmény nem lett reális, de ez várható is volt. 

 Igaz ugyan, hogy van egy állomás amely csak 3°-ra van az epicentrumtól, de 

 a többiek mind :20^-on felül vannak. A legnagyobb részük 90° körül van 

 [Európa] és a legtávolabbi 167°-ra. 



Ez az elrendezés elég kedvező a többi elem meghatározására. Ügy a 



sebességre, mint a törésmutatóra olyan értéket kaptunk, amely megegyezik az 



km. 

 eddig elért eredményekkel. Csaknem teljesen egyenes terjedés 11 "IS 



sebességgel. 



sec. 



' Dr. Frech : Erdbebcn und Gebirgsbau. Peterm. Mitt. 53. Bd. XI. Heft. 

 11)07. 



- Les treiubleuients de térre : Moutessus. 



^ A. SuPAN : Grundzüge der physischen Erdkunde. Leipzig, 370 1. 1908. 



* Dr. BöCKH Hugó : Általános geológia. I. K. 



FjUitani Küzlümi. Xf.llJ. Köt. 19tS. 4 



