174 r>-' PAPP KÁROLY 



kelt jelentésem * végső soraiban a következőket írtam : "Bármennyire 

 kétséges is a Mezöszentmibálytelkén ajánlott 800 méteres fúrás ered- 

 ménye, mégis kérjük a mélyfúrás elrendelését. Mert ez a fúrás föltárja 

 a Mezőség földtani szerkezetét a mélységben ; utat mutat arra, bogy 

 egyáltalában van-e remény valaba az erdélyrészi medencében artézi 

 vízre ; eldönti, bogy a sót tartalmazó agyagrétegek s a sótömzsök foly- 

 tonos vonulatban vannak-e meg a medence mélységében, esetleg világot 

 vet az értékes kálisókra is, amelyek után már évek óta kutat a kincstár, 

 sőt talán a szenet, petróleumot, vagy a földi gázokat tartalmazó rétegek- 

 ről is bírt bozand : egyszóval sok olyan dolgot fog földeríteni, amikbez 

 fontos közgazdasági érdekek fűződnek, de amiket most még csak a 

 geológus szeme sejtbet. » 



Amikor ezeket a sorokat boldogult Böckh jANosnak felolvastam, ő 

 szelíd mosolygással a következőket mondotta : 



— Hogy sósvizet és esetleg földigázt adbat ez a fúrás, azt nem 

 kétlem, de bogy a többi kincset is megtalálják, azt nem biszem. Az Ön 

 által rajzolt szelvény pedig éjDen arra mutat, bogy maga sem nagyon 

 bízik abban a sok kincsben, sőt talán csak buzdítani akarja a magas 

 kormányt a fúrásra ! 



— De — jegyeztem meg bátortalanul — majd csak elöboz vala- 

 mit ez a fúrás ; vagy kálisó lesz ott, vagy petróleum ! 



— Engedje meg tisztelt doktor úr megjegyeznem azt, — válaszolta 

 a megboldogult, — bogy még egy barmadik eset is lebetséges, s ez 

 pedig az, bogy sem kálisó, sem petróleum ! 



A szóbanforgó szelvényt, amelyet 1906 nyarán rajzoltam, s amely- 

 nek kapcsán Böckh János és Szontagh Tamás dr. urakkal sokat tanakod- 

 tam az erdélyi kálisókról, a 10-ik ábrán mutatom be. 



Akkor időben Koch Antal tanár úr nyomán - még mindannyian 

 a felsőmediterrán emeletbe soroztuk a mezőségi rétegeket, s azt bittük, 

 hogy vastagságuk mintegy 600 méterre rúg. Ezért körülbelül 500 méter 

 mélységben vártuk a sótelepeket, Koch Antal tanár úr szintezése nyo- 

 mán a mezőségi rétegek alsó szintájába sorozván azokat. Altalános véle- 

 mény szerint akkor időben a sótelepeket folytonos vonulatban képzeltük 

 az Erdélyi Medencében ; azonban Böckh János és Szontagh Tamás urak 

 már akkor is kétkedéssel fogadták a folytonos sóvonulat elméletét, s 

 miként a szóbanforgó szelvény tanúsítja, magam is csak az elméleti sós- 



* Papp Károly — Pazar István : A Mezőség vízhiányának orvoslása 10 ábrá- 

 ■val. Különlenj'omat a «Bányászati és Kohászati Lajiok* 1907. évi október hó 1-i 

 19-ik számából. 



^ Koch Antal dr. : Az Erdélyrészi Modenco harmadkori képződményei. 

 IL Neogén-csf)port. Budapest, 1900. Kiadja a Magyarhoni Földtani Társulat 53 — 85. 

 oldalakon. 



