KÁLISÓKUTATÁSOK HAZÁNKBAN. 177 



más fajjal az alsópontusi rétegeket konstatáltam. A Déda mellett levő 

 Oalonya pusztán, ott, ahol a Maros a Hargittát elhagyja, egész világo- 

 san láttuk, hogy a 10°-val EK felé dűlő, kövületes alsópontusi már- 

 gákra a Hargitta andezittufája borul, amiből kitűnik, hogy a Hargitta 

 kitörése az alsópontusi idők után történt, s hogy ennek tufája az Erdélyi 

 Medence idősebb rétegei közé nem kerülhetett. 



A mezőségi rétegek tufái tehát keletről semmi szín alatt nem ered- 

 hettek, hanem főkép a Medence északi részén levő Csicsóhegy riolitos 

 dacit vulkánjából, és esetleg nyugatról az Érchegység riolit s dacit ki- 

 töréseiből kerültek a mezőségi rétegekbe. 



A Mezőségnek a sótelepektöl határolt belső része javarészben a felső- 

 mediterrán emeletbe tartozik. így a nagysármási I. sz. fúrás 482 m 

 mélységéből Macira triangula Een,, az 544 m-böl Lucina Dujardini 

 Desh. került ki, továbbá több Tellina-keLgylóhéjtöreáék, amelyek két- 

 ségtelenné teszik, hogy itt felsőmediterrán-üledékekkel van dolgunk. 

 A Mezőség felszíni rétegei, különösen a magasabb fekvésű homokos 

 padok azonban valószínű, hogy_ szarmáciai képződmények. Az Erdélyi 

 Medence déli felében a szarmáciai s pontusi-pannoniai rétegek alkotják 

 legnagyobbrészt a felszínt, míg a délkeleti öblökben a lignittelepeket 

 tartalmazó levantei kéj^ződmények uralkodnak. Amikor 1908-ban Nagy- 

 sármáson az I. sz. fúrást 027 méterben befejezték és a II. sz. fúrással 

 Kissármáson a tüneményes földi gázforrást megütötték, az a vélemény 

 alakult ki bennem, hogy az Erdélyi Medencében összefüggő sótelepet 

 hiába keresünk. Ezt hangoztattam a III. sz. fúrás kitűzésekor is a kö- 

 vetkezőkép : '* ((Bármennyire kívánatos is a Medence közepén néhány 

 igazi mélyfúrás, de ha kálisó után óhajtunk kutatni, az eddigi tapasz- 

 talatokból okulva, ajánlatosabb lenne, ha egj' kutatófúrást a sótestbe 

 mélyesztenénk. A keletgácsországi példák azt mutatják, hogy kálisó 

 mindenütt lehet, ahol sótelep van; nemcsak a konyhasó fölött, hanem 

 •ezalatt is. Szem előtt tartva ezt, nagyon ajánlatos volna az Erdélyi 

 Medence peremén valamelyik sótestnek az átfúrása. Koch Antal tanár úr 

 kimutatta, hogy a felsőmediterrán korszakban az Erdélyi Medence északi 

 €S nyugati szegélye már kiemelkedőben volt, s a beltenger a Medence 

 déli felére visszahúzódni kezdett. Ezekből Ítélve a Medence déli része 

 a kálisóképzödésre kedvezőbbnek látszik. Azonban tekintve azt, hogy 

 délen a felsőmediterrán rétegek fölött még hatalmas szarmata, sőt pon- 

 tusi-pannoniai képződmény is van, a fúrásnak itt sokkal nagyobb mély- 

 ségűnek kell lenni, mint északon. Becslésem szerint Marosvásárhely ós 

 Dicsőszentmárton tájékán a mezőségi rétegek teljes feltárása 2000 méte- 



^ Papp Károly dr. : A kissármási gázkút Kolozsmegyében. Földtani Közlöny 

 1910. évi XL. köt., 5— G f., 333. oldal. 



