KALISOKUTATASOK HAZÁNKBAN. 



179 



között levő anhidrites homokkö-rétegecske alatt 73-15 — 92-80 m között 

 dacittufa következett szenesedett növényi maradványokkal s homokos 

 márgarétegekkel tarkítva, a 92*8 — 97*9 között dacittufa, s ez alatt a 

 108-6 m mélységig kékesszürke palás agyagmárgában mozgott a fúró. 

 Ezt a fúrást 108-r; m mélységben beszüntetve, 1911 augusztus 

 havában a Szamos jobbpartján a IX. sz. fúrást kezdték meg és pedig 

 75 m-ig kézi fúrással, majd e mellett közvetlenül 1911 november havá- 

 ban mélyfúrással. Az összevont szelvényből a következő kép áll elénk. 



AUuuiuiiL 



— 1-20 m réti föld, 



1-20 — 2-80 « homokos agyag. 



Dilurmni. 



2'SO — 3-20 « kavics gázzal, 

 3-20— 5*70 « agyagos homok, 

 5-70 — 6-60 « kavicsos agyag. 



Felsőnieditcrrdn. 



6-60 — 44"63 « szürke palás agyagmárga, 



44"63 — 59-59 « agyagmárga dacittufarétegekkel, 



59-59 — 61-50 « kősó és gipsz, 



61-50 — 64-70 « palás homokkő gipszrétegekkel, 



64-70 — 65- — « agyagmárga, 



65 — 69-30 « dacittufa, 



69-30 — 75-45 « szürke laza homokkő, 



75-45 — 76*60 « sós agyagmárga, 



76-60— 88-20 « kősó, 



88-20 — 99*90 « agyagmárga gipszrétegekkel, 



99-90— 119-50 « dacittufa, 

 119'50 — 278*30 « szürke palás agyagmárga, 

 278'30 — 300-70 « homokos sós agyagmárga, 

 300*70 — 306-30 « homokos agyagmárga kemény homokkőrétegekkel. 



A szentbenedeki fúrások tehát egy felső vékony és egy alsó kősó- 

 telepet konstatáltak, sajnos, káliumsó nélkül Az ezen fúrásokban meg- 

 ütött kősót sokfélekép értelmezték, de bármikép fogjuk is fel ezt, az 

 tény, hogy a sótelepet itt átfúrták anélkül, hogy a káliumsónak nyoma 

 mutatkozott volna. 



Ezekután tehát azt kell mondanunk, hogy a káhsókutatások kér- 



