KÁLISÓKUTATÁSOK HAZÁNKBAN. 181 



•olyan nagy mélységekben, ahova csak lelki szemeinkkel láthatunk. 

 A Medence tehát nyugodt településű fensíkot mutat, amelynek felületén 

 a rogyások és csúszások uralkodnak. Ezek a rogyások nem véletlen 

 jelenségek, hanem egy vetődésekkel és törésekkel zavart, összetöredező 

 táblának a felületen való nyilvánulásai. Ezek szerint az Erdélyi Medence 

 úgy geograíiailag, mint tektonikailag különálló terület, amely lényegesen 

 különbözik a Kárpátok külső részétől, és pedig úgy a gácsországi, mint 

 az oláhországi vidéktől. 



Összegezve az elmondottakat: az Erdélyi Medence nagy- 

 arányú gyűrődéseket csak a miocén medence külső peremén, a 

 só és gipsz-tömzsök övében, mintegy 1 5 — 20 kilométer 

 szélességben mutat. Ettől a zónától úgy kifelé a paleogén rétegek, 

 mint befelé a neogén képződmények egyaránt nyugodt településben 

 vannak. 



Az a tény, hogy a 30 fúrás közül csak az egyetlen szentbenedeki 

 hatolta át a sótestet a Medence ENy-i csücskén, a többiben j^edig sónak 

 nyoma sincs, továbbá hogy petróleum-gázt eddigelé egy fúrás sem hozott 

 a felszínre, azt sejteti, hogy a Medence belsejében sem só, sem petró- 

 leum nincs. Az Erdélyi Medencében összefüggő sótelep tehát aligha kép- 

 ződött, hanem az egykori miocén-tengeröbölnek csak a partjain, egyes 

 kis elzárt öblökben rakódott le a só. Ezt a véleményemet már 1908-ban, 

 gácsorsziígi utazásom után is hangoztattam, amikor a harmadik mély- 

 fúrást a kolozsi sómezö közepén azzal az indokolással ajánlottam, hogy 

 kálisót csak ott remélhetünk, ahol egyáltalán só is van. Azóta nem 

 ugyan a kolozsi, hanem a Désakna mellett levő szentbenedeki sótelepet 

 átfúrták, sajnos azonban, hogy káliumsónak itt nyoma sem volt. Hogy 

 az Erdélyi Medence gyűrődései a gipsz- és sótelepek zónájához vannak 

 kötve, azt már Koch Antal tanár úr hangoztatta az Erdélyi Medencéről 

 szóló monográfiája II. része 73. oldalán. A sótömzsök körül a fedőréte- 

 geknek burokszerű elhelyezkedése olyan ismert jelenség, hogy az Erdélyi 

 Medencében egy-egy boltozatos rétegzésből mindjárt sótömzsre gondol- 

 tunk, így TELEGDi EÓTH Lajos ^ a Szászcsanád (Scholten) és Sorostély vidé- 

 kén kimutatott antiklinálisból ezt következteti: «A mediterrán-rétegek 

 e feh-áncosodása alighanem a sótest erős gyűrődésével függ össze és 

 minthogy az alsópannoniai rétegek közt indult meg. melyeket magával 

 rántott, természetesen csak a fiatalabb pontusi kortól kezdve mehetett 

 a rétegek e mozgatása végbe. » 



Hogy az Erdélyi Medence általában nyugodt településű terület 

 és csak a gipsz- és a sózóna környéke mutatja a nagyfokú gyűrődése- 



* TELEGDI EÓTH Lajos : Az í>délyi'észi Medence földtani alkotása Baromlaka, 

 Nagyselj-k és Veresegyháza környékén. ]\I. k. Földt. Int. 1ÍIU8. Évi Jelentése 81. old. 



