182 Dí PAPP KÁROLY 



ket, ez KocH Antal tanár úr felfogása, s legújabban ehhez a nézethez 

 csatlakozik Gaál István dr. tanár úr is wAz Erdélyi Medence neogén- 

 képzödéseinek rétegtani viszonyairól)) írt munkájában.'* 



Azok a geológusok, akik Erdélyt nyugodt medencének tartják, ter- 

 mészetesen úgy a káhsó-, mint a petróleumkutatások elé igen kétséges 

 reménnyel tekintenek. 



B) De nézzük avigasztalóbb, abiztatóbb véleményt. 

 LóczY Lajos,^ Mkazec Lajos és Böckh Hugó^ tanár urak, az Erdélyi 

 Medencének legkiválóbb ismerői, több mint négy éves kitartó és fáradt- 

 ságos kutatásaik nyomán a következőket mondják : 



Az Erdélyi Medence gyűrődésekkel zavart fennsik, amelynek bár 

 felső : szarmata és pannoniai-pontusi rétegei aránylag nyugodt település- 

 ben vannak, de a medence szélein a mediterrán -rétegek erősen gyűrő - 

 döttek. Ezeket a gyűrődéseket nem a só- vagy gijjsztelepek okozták, hanem 

 ellenkezőleg a Kárpátok gyűrődését követő pliocénkorú ráncolás emelte fel 

 átdöfő, vagy domszerű boltozatokba a sótesteket is. Ezek a sótestek azon- 

 ban mindig messzire elnyúló antiklinális tengelyeken vannak, az átdöfött 

 redőkben napfényre kerültek a kősónak az antikhnális átdöfő magját 

 alkotó részei. Nem kevesebb, mint 18 antiklinális vonulat húzódik végig 

 északnyugatról délkelet felé a Medencében, köztük a sármási — felsőbajomi 

 antikhnális vonulat 160 km hosszú. Bár ezek az antiklinálisok igen lapos 

 boltozatok, de a mélységben a mediterránrétegek ép olyan gyűrődöttek, 

 mint akár a sótestek körül. Az Erdélyi Medence antikhnális gyűredezett- 

 sége tehát homológ-természetű a romániaival, csakhogy míg Eomániában 

 a nagyfokú erózió szemmelláthatólag feltárta a gyűrődött rétegeket, addig 

 Erdélyben a felszíni nyugodt rétegek alatt sejthető gyűrődések még nin- 

 csenek feltárva. Az Erdélyi Medence mélységében folytonos sótelejDnek 

 kell lenni, raei-t hiszen az egész Erdély nem nagyobb, mint a Karabugaz- 

 öböl. Miként pedig a Kaspi-tónak emez öblében a beszáradó sósviz a^ 

 konyhasó mellett Vö rész kálium- s magnéziumsót is tartalmaz, úgy az 

 erdélyi miocén- öbölben is le kellett egykoron rakódni a konyhasónak 

 s káliumsóknak. Minthogy azonban a káliumsók a j^artoktól csak nagyobb 

 távolságokra várhatók — mert a káliumsók csak a teljes beszáradás 

 után rakódhattak le — azért a fúrásokat a medence belső részeiben kell 

 telepíteni. Az Erdélyi Medence már Koch Antal tanár úr vizsgálatai 

 szerint is kelet, illetőleg dél felé sülyedvén, azért a keleti, illetőleg a 



* KocH-Emlékkönyv, Budapest, 19l!2, 33. oldal. 



- LÓCZY Lajos dr. : A romániai petroleumterület és ennek összehasonlítása 

 az Erdélyrészi Medencével. Földtani Közlöny 41. kötet, 1911, 5 — (>. füzet, 38G — 419. 



•' ]jöckh Hugó dr. ; Az Erdélyrészi ]\Iedence földigázt tartalmazó antiklinálisai- 

 ról. Kia<lja a in, k. Pénzügyminisztériiini. Budapest, 1911. I. rész. I — 36. oldal. 



