ADATOK AZ EKDÉLYRÉSZI MEDENCE TEKTONIKÁJÁHOZ. 183 



déli részeken van a legnagyobb remény a kálisóra ; ugyanitt várható 

 esetleg a petróleum is. 



Ezekben ismertettem a kálisókutatások mai állását, s bár megval- 

 lom, hogy magam a kételkedők álláspontján vagyok, de lelkemből és 

 szivemből kívánom, hogy minél előbb csalódjam és hogy Mály Sándor, 

 LóczY Lajos és Böckh Hugó tanár urak elmélete nyomán a fúró minél 

 előbb megüsse az olyannyira vart kincseket. 



ADATOK AZ ERDELYliESZI MEDENCE TEKTONIKÁJÁHOZ. 



írta Halaváts Gyula.' 

 A 11 — 13. ábrával. 



A Magyarhoni Földtani Társulat 1912. évi december 11-én tartott 

 szakülésén Cholnoky Jenő dr. Néhány megjegyzés Erdély morfo- 

 lógiájához cím alatt elmondta tapasztalatait. Nagy sajnálatomra ezen az 

 ülésen nem lehettem jelen és csak elbeszélésből tudok az akkor előadottakról. 

 Eszerint Cholnoky J. azt állította, hogy az erdélyrészi medence földtani alko- 

 tásában résztvevő rétegek csak a medence szélén vannak összegyűrve, a me- 

 dence belsejében azonban nyugodt vízszintes településben maradtak. Hát én a 

 medence délnyugati abban a részében, mely az országos részletes geológiai 

 fölvétel alkalmából nekem jutott osztályrészül, s melyet 1907 — 1912 évek 

 nyarán jártam be, az ekkor tapasztaltak alapján nem erősíthetem ezt meg, 

 hanem ép ellenkezőleg azt állítom, hogy a medence belsejében is erősen 

 gyűrtek a rétegek. Amikor is szorosan ragaszkodom ahhoz a meghatározás- 

 hoz, mely szerint a medence szélének az a rész veendő, mely az egykori párt 

 és a sótömzsök közé esik, míg a sótömzsökön túl lévő rész már a medence 

 belseje. 



Mielőtt azonban a tőlem fölvett medencerész tektonikai viszonyait tár- 

 gyalnám, szabad legyen a földtani alkotásában résztvevő képződményeket 

 röviden megismertetni. 



A Szelistye, Vále, Szibiel, Orlát, Guraró, Paplaka, Eesinár, Kisdiszuód, 

 Czód, Kistalmács, Bojcza szebenvármegyei községek fekvésével adott ÉNyE — DKD 

 irányú vonal mentén, a dombságból hirtelen meredek lej tökkel kiemelkedő, 

 kristályos palákból álló hegység képezi az egykori partot, illetőleg a medence 

 határát. 



Az e parttól EK-re elterülő medencében lerakódott neogénkorú képződ- 

 mények között legöregebb a Vízaknán ősidők óta fejtés tárgyát képező kősó, 



■* Előadta a Magyarlioui Fülűtani Társulat 1918 január <S iki szakülésén. 



