ADATOK AZ ERDÉLYRÉSZI MEDENCE TEKTONIKÁJÁHOZ. 185 



Szarmatakorú üledékkel a szóbanforgó terület délkeleti csücskében, 

 Fenyöfalvánál is találkoztam. Itt a legalsó részt sötét hamvaskék, palás agyag 

 képezi, melybe kék, finomabb és vékonyabb homokrétegek is vannak közbe- 

 telepedve. Az agyagon kék, aprókavicsos durvább homok nyugszik, benne 

 Cardiuiii ohsoletum Eichw., Ervilia podoUru Eichw., CeritJtium riihigino- 

 sum Eichw., C. piclum Bast. Majd kavics, vékony riohttufa, finomabb sárga 

 homok, homokkökonkréciókkal s ismét kavics következik. 



A szarmatarétegekre a p o n t u s i korú üledék telepedett, melynek fel- 

 színes elterjedése nagy, úgyhogy a térkép túlnyomólag ennek a színével van 

 befestve. 



Legalsó részét vastag, réteges kék agyag alkotja, melyből Vízaknánál, 

 Rüsznél, Szászújfalunál Congeria bunatika R. Hoeen., lÁitinocardium f^yriiii- 

 e)tze E. HoERN. teknöket gyűjtöttem. Alsópontusi kora ekkép minden kétséget 

 kizáró módon meg van határozva, mely másutt is, ahonnét ismerjük, mindig 

 a pontusi kor legalsó részét képezi. 



Az agyag felső részeibe homokrétegek kezdenek közbetelepedni, s ilyen 

 homokrétegből Nagydisznódnál Congeria Doderlcini Brus., Mclauopsis Boiiei 

 Fér., M. wmtriffca Handm., .1/. stricturata Brüs., M. (Ijjrcdea) Martiniana 

 Fér., Xerüina Pilan Brus. került elő. Olyan fauna, mely szintén az alsó- 

 ponlusi emeletre jellegzö. 



Az agyag felső részébe telepedett, mindinkább vastagodó homokrétegek 

 átmenetet képeznek a felette következő, száz méternél vastagabb homokos üle- 

 dékhez, mely a szelíden hullámos, néhol azonban meredek ereszü dombhátakat 

 alkotja. A homok szürke vagy sárgaszínű, csillámos, finomabb, majd durvább, 

 s a szóbanforgó terület nyugati részében felső rétegei közé eleinte vékony, 

 majd vastagabb sárga, kékszínű agyagrétegek telepedtek, melyek a dombok 

 felsőbb részét foglalják el, s az alatta lévő homokon megcsúszva, sok helyütt 

 meredek falat képeznek. Szelindeknél az egyik ilyen csúszásban föltárt sárga 

 agyagból Congeria Markovid Brus., LimnocardiuniMayevi M. Horn., L. nu- 

 daluni Beüss, L. cfr. arraceuni Bb.vs., Lininaeus iwhilis Eeuss, házakat gyűj- 

 töttem, s ekkép felsöpontusi korúsága nemcsak sztratigrafiailag, hanem kövü- 

 letekkel is be van bizonyítva. 



Területem északkeleti részében a homok mindinkább durvább lesz, s 

 közben már aprókavicsos közfekvetek is jelentkeznek. Ha aztán az üledéket 

 dél felé nyomozzuk, azt tapasztaljuk, hogy a kavics mindinkább szaporodik és 

 durvább lesz. A kavicsot a községek közelében több helyütt útkavicsolásra 

 nyerik, legerősebb Mohnál, a nagyszeben— szentágotai vasút mentén, a Kavics- 

 bánya megállóhelynél, hol már vastag rétegekben fordul elő, s benne hordó- 

 nagy hömpölyök is vannak. 



Területünkről a pontusi kor végén leszaladt a víz, s a szárazzá lett 

 helyeken megkezdték a folyóvizek működésüket. A levantei korban, melynek 

 jelenlétét eddig nem sikerült kimutatni itt, még csak romboltak a folyóvizek, 

 völgyeket mostak ki. Az ezt követő diluviális korban azonban már építő tevé- 

 kenységükkel találkozunk azokban a hosszan elnyúló kavicsterraszokban, melyek 

 a jelenkor folyóvizei mentén kb. 400 m magasságban terülnek el. 



