JEGYZETEK AZ ERDÉLYI ÉRCESHEGYSÉG PILIS-CSÁKLYAKÖ 

 SZ[RTZÓNÁJÁNAK TEKTONIKÁJÁHOZ. 



Irta HoFFER András dr. 



A múlt nyáron az Erdélyi Ércesliegység keleti szirtes vidékére tettem 

 néhány kirándulást s annak Nagyenyedtől nyugatra eső részét, nevezetesen 

 Szabaderdö, Bredesty, Intregáld és a Eejkány-telep között részletesebben is 

 bejártam. Bár ennek a geológiai, geomorfológiai és különösen tektonikai szem- 

 pontból fölötte érdekes, de ép oly komplikált vidéknek szerkezetéről néhány 

 hét alatt tiszta képet alkotni szinte lehetetlen, tekintettel annak szegényes 

 irodalmára nem lesz talán fölösleges, ha a Herbich, Heeepei és a Eoth meg- 

 figyelései közé — akik ezen terület geológiájával aránylag még legtöbbet fog- 

 lalkoztak — egyet a saját följegyzéseim közül is beiktatok. 



Már a nevezett geológusok munkáiból * tudjuk, hogy itt az Érchegység 

 szirtvonulata nem egy, hanem több zónából áll. Nem is említve a neogén 

 medence határán húzódó szakadozott szirtzónát, a hatalmas centrális Bedellő- 

 Tarkő vonulat előtt keleten ott emelkedik a centrálisnál keskenyebb (átlag 

 <3sak 700 — 800 m széles) és csak 9 km hosszú, de valamivel magasabb Pilis 

 (1250 m), Fácaptyetri (1146 m), Priszaka Zsoazsiűuj (1156 m), Csáklyakö 

 (1233 m) vonulat, mögötte pedig a Pilis-Csáklyakőinél is keskenyebb és sza- 

 kadozottabb Eimbesczi-Boczányi szirtzóna. 



Itt csak a keleti Pilis-Csáklyakői zónáról van mondani valóm. 



Ezt a zónát minden oldalról a helyenkint konglomeratos és márga- 

 pados kárpáti homokkő veszi körül. Ismeretes, hogy ezt a homokkövet sokáig 

 eocén korúnak tartották, míg végre Herbich, Heeepei és Eoth kimutatták, 

 hogy az alsó kréta (neokom) korL 



Ezt a homokkőzónát egész 7 km-es szélességében igen szépen tárta föl 

 a Marosba siető Gyógypatak, amely fönt a Tarkőt a csodaszép remetei szikla- 

 szorossal (Tyeja), a Pilis-Csáklyakö szirtvonulatot pedig a Monasztirea fölött 

 vad sziklakapuval törte át. Szirtvonulatunkat a déli ^/4-ében is átvágta egy 

 patak, a Csáklyai ; elválasztva a Csáklyakőt az egyik közbülső tagtól, a Priszaka 

 Zsoazsulujtól. 



■^ Dr. Herbich Ferenc « Geológiai tapasztalatok a mészszirtek területén, az 

 erdélyi érchegység keleti szélén. » Földtani Közlöny. VII. évf. 9., 10., 11., 12. sz. 1877. 



Heeepei Károly «Alsófeliér vármegye földtani leírása*. Alsófehér vármegye 

 monográfiája. L 1. 115—175. o. 1896. 



Telegdi Eoth Lajos : A magyar kir. Földtani Intézet évi jelentése 1900. 

 és 1901. évekről. 



13* 



