KRISTÁLYTANI VIZSGÁLATOK. 207 



lexet adók. Erre vall az is, hogy a Tll és 111 piramislapok egymáshoz való 

 hajlásának mért és számítottt értéke teljesen megegyezik: 



Mért Számíiott 

 Tll:llT = 70°29' 70°29' 



A többi pozitiv piramis lapjai is mind mint igen fényes, csillogó lapok 

 jelennek meg. Az ?/ (211) lapjai csillogó kis háromszögű lapok alakjában van- 

 nak meg az n, u és f lapjai között. 



A g(22]) mindig keskeny csík alakjában szerepel az n piramis és 

 z prizmalapok között, melyek élét párhuzamosan tompítja. Többnyire elnyúlt 

 határozatlan reflexűek, úgy hogy a kapott szögértékek nem nagyon állandók. 



A h (233) hemipiramist* egy kristályon észleltem. Lapjai meglehetős na- 

 gyok, nagyobbak, mint a q és y lapjai. Emellett rendkívül fényesek és éles 

 reflexet adnak; ebből kifolyólag a mérésekből kapott értékek nagyon közel 

 állanak a számított értékekhez. 



A (171) hemipiramis kis fényes lapok alakjában van meg, ezek azonban 

 nem egészen simák, hanem a 010 lappal párhuzamosan rostozottak. 



A negatív hemipiramisok közül csak a d(lll) van jelen. Lapjai fénylök, 

 de nem mindig simák, hanem gyakran töredezettek. Mindig kisebb lapokkal 

 jelenik meg, mint a pozitiv n(Tll) piramis, de a többi pozitiv piramis lapjait 

 nagyságban mindig fölülmúlja. 



I L t i p u s. 

 II, tábla 3. és 4. ábra. 



E tipus habitusát főkép az teszi jellegzetessé, hogy az n (lll)pozitiv hemi- 

 piramis lapjai az ortotengely végén levő többi lapot nagyságban mind jóval 

 felülmúlják s az tt(210), 2(110), A; (012), o(Oll) és d(lll) köríílbelül egyen- 

 súlyban vannak kifejlődve. Ezen kívül jellegzetes még az, hogy az ortodó- 

 mák közül az J'(IOI) az ortodómaöv összes lapjainál jóval terjedelmesebb lapok- 

 kal lép fel, ezek tehát még a P (001) és T (100) lapjainál is jóval szélesebbek.. 



A formák száma tekintetében e tipus szegényebb az előbbinél ; míg ott 

 22 formát észleltem, itt csak i9-et. E formák a következők: 



Véglapok : Ortodómák : 



T = (100) =cxdPcx3 e = (101) = — Poo 



M=(001)= OP í = (102) = V2P00 



P = (010) =ooSoo (13.0.15) = i3i5Poo 



Prizmák: r = (TOl) = Poo 



z=(110)=ooP (TT.0.10) = ";ioPoo 



M = (210) zr:ocP2 Z =r (201) = 2 P OO 



Klinodómák: (13. 0.0) = i^ePcxD 



r^ (011) = Poo 

 k = (012) = laPcxD 



■^ E formát Bücking észlelte először. Bücking H. : Über die Kristallformeu 

 des Epidots, Z. f. Krist. Bd. II. 



14* 



