IRODALOM. 223 



•átmenetet képeznek. A bárzai teuüetben ezek a kouglomerátok helyenként az 

 érctelérek közvetlen mellékközetét alkotják. A tufák és konglomerátok sok 

 lielyütt nagyon el vannak kvarcosodva ; a finomszemű tufák ezáltal néha 

 kemény szaruköszerű anyaggá lesznek. Kizártnak látszik, hogy akár az elkaoli- 

 nosodás, akár az elkvarcosodás a külszínröl behatolt legyen, mert mindenütt, 

 még tetemes mélységben is, szorosan a telérekhez csatlakoznak : fel kell tenni, 

 hogy a telérhasadékokban felszálló oldatok okozták eme elváltozásokat. 



A bárzai és valeamorii ércteléreknek egyik jelentékeny mellékközete a 

 mediterrán-üledékhez tartozó fekete agyagpala. Euuek az üledéknek ren- 

 desen nincs jól felismerhető rétegzése, ellenben számtalan csuszamlási repe- 

 dés folytán szögletes darabokká esik szét. Sempee nézetét, mely szerint ez a 

 képződmény iszapkitörésböl keletkezett volna, a szerző épen úgy elveti, mint 

 Pálfy, kinek szelvényrajzát a 22. ábrában közli, ahol ugyanis a fekete pala 

 nak üledékes homokkővel való gyakori váltakozása világosan látszik. A benne 

 talált növénymaradványok Staub meghatározása szerint mediterrán-korra valla- 

 nak. A bányafeltárásokban gyenge b a rn a s z é n foszlányokat, másutt megint 

 gipszbetelepedéseket találtak. A telérek szomszédságában helyenként 

 elkvarcosodás és piritbehintés mutatkozik a fekete palában is. 



A következő fejezetben, mely a hasadékok kitöltéséről szól, a szerző első- 

 sorban a glauchképzödményt tárgyalja, mely ezen a vidéken a Valea- 

 mori bányaterületre szorítkozik, de itt sokkal jelentéktelenebb, mint Nagyág 

 bányáiban. Amit Inkey Nagyágon konstatált, hogy a glaucherek minden eset- 

 ben az ércteléreknél idősebbnek bizonyulnak, azt a szerző az ő területén is 

 találta. Különben, ha ő lényeges különbséget lát e két hely glaucherei között, 

 ez a különbség nem tűnik fel épen lényegesnek, mihelyt a két szerzőtől szár- 

 mazó leírásokat alaposabban megvizsgáljuk. Mert először is, ha a glauch Valea- 

 moriban inkább a mediterrán agyagpalában, Nagyágon pedig túlnyomóan a 

 zöldkődacitban találtatik, ez csak azért van így, mert Nagyágon a mediterrán- 

 üledék sokkal csekélyebb mértékben szerepel az érctelérek mellékkőzeteként, 

 mint Valeamoriban ; már pedig a földalatti feltárások mégis főleg csak az ére- 

 telérek menetét követik. Ha továbbá a glauch alapanyaga Valeamoriban vilá- 

 gosabb színű, mint a kőzetzárványok. Nagyágon ellenkezőleg sötétebb, meg kell 

 gondolni, hogy amott ezek a zárványok egy majdnem fekete agyagpalából, 

 Nagyágon pedig a fehéres mállott dacitból állanak. Nagyágon is a glauch alap- 

 anyaga inkább csak nedves állapotban sötétszínű, szárazon néha elég világos- 

 szürke. Ami továbbá a ziirványokat illeti, mind a két szerző abban megegye- 

 zik, hogy azoknak túlnyomó része a közvetlen mellékkőzetből származik, ter- 

 mészetes teliát, hogy Valeamoriban az agyagpala, Nagyágon a dacit szolgál- 

 tatja a zárványok zömét. De mind a két helyen alárendelten távolabb eső 

 kőzetek töredékei is be vannak keveredve. Végre, ha a szerző a glauch alap- 

 anyagát határozottan tufásnak mondja, míg Lnkey a nagyági glauch alapanyagá- 

 ban csak igen finom kvarcszemeket és amorf agyagpelyheket meg sok opák 

 (pirit?) szemcsét talált: meggondolandó, hogy a glauch alapanyaga, ha csak- 

 ugyan a környező üledék iszapjából származik. Nagyágon, ahol nincsenek 

 tufarétegek a mediterrán- üledék között vagy fölött, nem lehet egészen ugyanaz, 



15* 



