224 IRODALOM. 



mint Yaleamoriban, ahol a szerző tanúsága szerint az andezittufa oly nagy 

 szerepet játszik. Egyébiránt a szerző az alapanyag tufás voltát ugyan ismé- 

 telten említi, de sehol határozottan be nem bizonyítja, sőt maga is azt mondja 

 (47. old.), hogy a nagymérvű mállás folytán a tufajelleg határozatlan és el- 

 mosódott; később pedig (48. old.) azt az érthetetlen megjegyzést teszi, hogy 

 az anyagban « nagyon bőségesen elszórt apró töredékes kvarcszemek, melyek- 

 ben már nagyító lencsével tufaalkati-észt lehet felismerni, idegenből származ- 

 nakB. Már pedig az ottani andezit tudvalevőleg kvarcmentes, a kvarcos érc- 

 telérek csak később keletkeztek : honnan származzék hát az a temérdek 

 kvarcszem, ha nem az áttört mediterrán rétegekből, melyekben, amint láttuk, 

 az agyagpala homokkő és konglomerát rétegekkel váltakozik. 



Ez az utóbbi ellenvetés ledönti azt az egyetlen válaszfalat is, mely a 

 g 1 a u c h alapanyagának származására nézve a két szerző nézetei között, 

 legalább dr. Schumacher szerint, volna. Mert ő, midőn azt vallja, hogy a glauch 

 képződésére nézve Inkey iszapelmólete a megoldást megközelíti, nyomban 

 hozzáteszi, hogy az ő esetében (t. i. Yaleamoriban) nem lehet iszapképződmé- 

 nyekről beszélni, hanem a tufaképződményből kell kiindulni)). De azután épen 

 iigy írja le a folyamatot, mint Inkey, és ha nála a talajvíz a tufarétegekben 

 rekedt meg és ezeknek agyagából készített finom iszapot. Nagyágon a meg- 

 levő, nem tufás, víztartó üledékekkel kellett megelégednie, de az eredmény 

 lényegileg ugyanaz. 



A Muszári bányákról is említ a szerző érctelen konglomerátos kőzettelére- 

 ket, de azokat már nem nevezi glauchnak. 



Megjegyzendő még az is, hogy a szerző szerint is a glauchok kivétel 

 nélkül idősebbek, mint az érctelérek. 



Nagyon érdekes és becses adatokat közöl a szerző a felérek ásvá- 

 nyairól, érceiről és elsősorban a r a n y t a r t a 1 m á r ó 1. Az aranynak 

 három módon való előfordulása, mint szabad szemmel látható be- vagy felnőtt 

 kristályos halmaz (szabadarany), mint finom, láthatatlan heh intés a telér töme- 

 gében (zúzóérc), végre mint a szulfidok aranytartalma (maraéic) részletesen 

 vannak leírva és ábrákban bemutatva. A benőtt szabadarany legáltalánosabban 

 kvarcban, azonkívül mangán- és mészpátban, ritkábban súlypátban találtatik. 

 Érdekes adat, hogy a szabadarany néha nem a megnevezett telérásványokba 

 benőve, hanem valami teljesen összezúzott és átnedvesített agyagos telértölte- 

 lékben golyók és gumók alakjában lép fel, melyek néha tojásnagyságúak is. 

 A telérüregekben felnőtt alakban található szabadarany kristályos ugyan, de 

 olyan szép és nagy aranykristályok mint Verespatakon, ezekben a bányákban 

 még nem mutatkoztak. A parányi kristályokból álló halmazok a legkülönbözőbb 

 alakokat öltik. Eendesen kvarzon ülnek, de a mészpátot, a szulfidos érceket 

 sem kerülik. Az erdélyi szabadarany tudvalevőleg mindig sok ezüsttel van 

 elegyedve. A szerző statisztikai adatokat közöl, melyek szerint a kérdéses 

 bányákban az aranytartalom a szabadaranyban 695 és 781" oo, a zúzóércé 

 691 és 751"/oo között ingadozik, legszegényebb lévén a Muszári-bánya aranya, 

 leggazdagabb a Valeamorié. 



A többi t e 1 é r á s V á n y leírásából kiemelendő, hogy t e 1 1 u r o s érceket 



