IRODALOM. !229 



melyet a Kossuth családtól kapott ajándékba. Esténként buzgón tanult és 

 1873-tól kezdve segédkezett atyjának az «American Cyclopa9dia» revíziójánál. 

 Önálló cikkekben természettudósok életét és munkásságát ismertette. 



1876 ban Európába jött főiskolai tanulmányok végett. Huxley, Indd, 

 Ethkridge és YoGT voltak a mesterei. Járt az Alpokban és a Kárpátokban is, 

 végül 1879-ben visszatért Amerikába. A philadelphiai egyetem tanácsa 1880-ban 

 a gerinctelen ó'slénytan tanárává választotta meg. üt évvel később a geológiai 

 tanszéket nyerte el, melyről 1899-ben leköszönt. Irt egy népszerű dolgozatot 

 Philadelphia környékének kőzeteiről, továbbá számos nagyfontosságú geológiai 

 és őslénytani munkát az Egyesült Államok harmadkori képződményeiről, 

 Florida ny-i partjairól, az állatok földrajzi és földtani elterjedéséről, a geológia 

 elemeiről, a Földről és történetéről stb. 



Művei : Contributions to the tertiary geology and palíBontology fo the 

 United States (1884), Town geology: The lesson of the Philadelphia rocks (1885), 

 Explorations on the West Coast of Florida and in the Okeechobee Wilderness 

 (1886), The geographical and geological distribution of animals (1887), The 

 geological evidences of Evolution (1888), The animál life of our Sea-Shore (1887), 

 The Bermuda Islands (1889), Principles of geology (1890), The arctic problem 

 and narrative of the Peary relief espedition (1893), The Earth and its story 

 (1896), Alaska and Klondike (1898), The eruption of Pelée (1908, posthumus). 

 Számos cikk tudományos és népszerű folyóiratokban és napilapokban. 



Expedíciókat vezetett Floridában (1886), Mexicóba (1890 és 1896), el- 

 kísérte PEARYt Grönland ny-i részére (1891) és egy évvel később ő vezette a 

 Peary megszabadítására küldött expedíciót. 1896-ban mint az Academy of 

 Maturál Sciences kiküldötte résztvett a Budapesten tartott bányászati és geo- 

 lógiai kongresszuson. Innen Algierba és Marokkóba ment, 1898-ban pedig 

 Alaskába és Klondykeba. Kövid idővel az 1902 május 8-iki kitörés után élete 

 veszélyeztetésével két ízben is megmászta a Mont Pelée-t, melynek sziklattíjét 

 még kétszer (1903-ban és 1906-ban) felkereste és le is festette. Tapasztalatai 

 alapján megírta az Antillák és a Panama-szoros geológiáját. Utolsó iitja Britt- 

 Guyana belsejébe vitte. 



c) Bátyja: Hbilpein Lajos, született Miskolcon, 1851 július 2-án, meg- 

 halt 1912 február 2-án. Atyja nyomdokait követte mint kiváló enciklopedista 

 és újságíró. Földrajzi, történelnii és műszaki cikkeket írt. 



Budapesten, 1913 január 1-én. Maros Imre. 



