318 BALLENEGGER RÓBERT 



Az így nj'ert vizes kivonatnak minden egyes esetben meghatároz- 

 tam elektromos vezetőképességét 18 C°-on és lúgosságát \ loo normál 

 kénsavval való titrálással (indicator methylorange, illetve ha a talaj nor- 

 mális karbonátokat tartalmazott phenolphtalein volt). Ezenkívül a 

 WiNKLEK-féle eljárással meghatároztam a kivonat (<'a" -tartalmát, továbbá 

 \''ioo normál ezüstnitráttal a C7'-t. Egyes típusos talajoknál ezenkívül meg- 

 határoztam az összes oldott részt egy adott térfogatú kivonat bepárologta- 

 tása által, továbbá a maradék összes ásványos részeit a száraz maradék 

 kiizzítása útján. 



Az elektromos vezetőképességből továbbá kiszámítottam a kivonat- 

 ban levő ásványos részek összegét, az oldott ásványos anj'agok sequi- 

 valens súlyát középértékben 75-nek véve. Az így nyert értékeket a mérés 

 útján nyert értékkel összehasonlítva, azt látjuk, hogy a mezőségi tala- 

 joknál, ahol a talajnedvesség főleg Ca{HCO^)^-^ oldatából áll, a két érték 

 kitűnően egyezik, a szürke erdei talajoknál és a székes talajoknál a 

 számított érték kissé alacsonyabb. Ennek oka a talajnedvesség eltérő 

 összetételében keresendő, ugyanis az erdei talajoknál és a székes tala- 

 joknál a talajnedvesség kolloidális ásványos anyagokat is tartalmaz 

 {SiOo, AJ^O^, Fe^-^O.^, ezek az elektromosságot nem vezetvén, a vezető- 

 képesség mérése által nem is határozhatóak meg. 



A vizsgálat számadatait a következő táblázatban foglaltam össze 

 (L. 3^0—323. old). 



A táblázat értékeinek összehasonlításánál kitűnik, hogy az egyes 

 talajnemek vizes kivonataik segélyével jól jellemezhetőek. 



A szürke erdei talajok vizes kivonata tartalmazza a legkevesebb 

 oldott anyagot, a tenkei talaj A) szintjében 100 g talajból 0"0246 g 

 oldódik, ebből O'OOOG (31) %) szerves anyag. A kivonat alkalinitása oly cse- 

 kély, hogy majdnem neutrálisnak mondható. A tavaszi és az őszi talaj- 

 nedvesség összetételében különbség alig van. 



A tenkei talajon ma is erdő (tölgy) áll, ez a legkilúgzottabb, a 

 többi a táblázatban szereplő szürke erdei talaj már régebb idő óta 

 szántóföld, a művelés következtében ezeknek könnyen oldható sótartalma 

 és alkalinitása is valamivel magasabb értékkel bir. 



A barna erdei talajok vizes kivonata mái- koncentráltabb. A karádi 

 talajban (ősi bülikerdő) 0'0435"ó könn3'en oldható rész van, melynek 

 34% -a szerves anyag. A kivonat alkalinitása is magasabb, 0'0104. 

 A bicsérdi talaj már régóta szántóföld lévén, nem típusos erdei talaj 

 többé, hanem átmenetet képz-z a mezőségi földek felé. 



Az erdei talajok vizes kivonatai színtelenek. 



A mezőségi zóna talajai között Magyarországon legnevezetesebl)ek 

 a sötét- és világosbarna mezőségi talajok, ezek a Nagy Magyar Alföld 

 legtermékenyebb földjei és nagy területeket borítanak be a Tisza és a 



