A VISEGRÁDI DÜNASZOROS E8 A PESTI SIKSAG FIATALABB 



KAVICSTELEPEI.* 



Irta : Strömpl Gábob dr. 



A Dunavölgy középmagyarországi szakaszának kavicstelepeiröl szóló iro- 

 dalom már eddig is tekintélyes. Többen foglalkoztak vele, de összefoglalóan, 

 avagj'^ részletesebben eleddig még senki sem. Magam a M. kir. Földtani Intézet 

 kitüntető megbízásából jutottam e tanulmányokhoz, amikor — mint ennek az 

 Intézetnek külső munkatársa — tavaly nyáron a Duna Esztergom és Ercsi 

 közé eső szakaszának kavicslerakódásait nyomoztam. Sajnos, kogy a rendelke- 

 zésemre álló idő rövid volta, különösen azonban a tervbe vett terület nagy ki- 

 terjedése, nem engedték meg a részletes kutatást. Jóformán csak átnézetes fel- 

 vételt végezhettem, de már ez maga is elegendöképen tájékoztatott a kavics- 

 telepek általános geológiai viszonyairól. 



Kutatásaimat az irodalom, megjelölte módszerekkel kezdettem. Eleinte 

 csupán a kavicsok sztratigrafiai és települési viszonyaira ügyeltem, később 

 azonban, mihelyest a dunamenti kavicsokban fluviatilis eredetű terraszkavi- 

 csokra ismertem és kivettem, hogy e kavicstelepek a Duna völgyének térszíni 

 arculatában határozottan kifejezett lépcsős, terraszos elhelyezkedést mutatnak, 

 tanulmánj^aimba belevontam a gyorsabb áttekintést adó morfológiai megfigye- 

 lési módokat is s ez, a jobbadán meddő, sokszor rosszul feltárt, vagy a még 

 újabb képződményektől teljesen elhantolt kavicstakaróknál, telepeknél és fol- 

 toknál célravezetőbbnek bizonyult. 



Morfológiai tanulmányaimnak a Dunavölgy térszíni kialakulását érintő 

 megfigyeléseit a Földrajzi Társaságnak múlt évi (1910. XII. 22.) szakülésén 

 terjesztettem elő, míg jelen előadásomban pusztán a kavicsok geológiai viszo- 

 nyait óhajtanám ismertetni. Településüket, majd függőleges és vízszintes el- 

 terjedésüket, végül sztratigrafiai helyzetüket. Széltében a Duna itteni völgyén 

 majdnem mindenütt van kavics. Váctól Soroksárig és még lejebb a folyam bal- 

 partján, futóhomok vagy mocsaras és morotvás üledék fedi ; a Duna szorosá- 

 ban meg a jobb partokon (líasaharc, Dunabogdáuy, Vác felett, Gellérthegy stb,) 

 sok helyütt lösz, egyebütt mésztufa (Kiscell), omladék, patakhordalék (Duna- 

 bogdány. Tahi stb.) líorítja. Fekvője liasonlóan változatos. Leggyakrabban a 

 neogén rétegekre települ (liákosszentmihály. Kőbánya, Pusztaszentlörinc, Buda- 

 fok, Nagytétény stb., néhol (Kismaros, Göd, Kiscell, cinkotai Annatelep stb.) 

 a paleogén képződményeinek erőseblien diszlokált rétegeit üli meg, míg a 



* Elöuclta a Magyarhoni Földtíiiii Társul;it líMl niiijus 3-iki szakülésén. 



