338 d; vendl aladár 



össze. Egy esetben térdalakú ikret is találtam. Pleochroizmus jól kivehető : 

 £ = gyantasárga, a> = világos gyantasárga ; de kisebb számban oly szemek is 

 találhatók, melyek absorpciója: s ■^- sötét barnássárga, a» = halványsárga. A sze- 

 mek KnS()^-\e\ való összeolvasztás után H^O^-vel erős Ti reakciót adtak. 



Zirkon rendesen csak kevéssé koptatott, jól kivehető prizmatikus kris- 

 tálykákban — melyeknek végét piramis zárja be — található ; gömbölyded 

 szem csak kevés akad. A zirkonszemek színtelenek, optikailag pozitivek, fény- 

 törésük és kettöstörésük igen nagy. Kioltás természetesen egyenes. Ellenőrzésül 

 a IVIicHEL-LÉVY-BouRGEois-féle reakciót használtam. 



A zirkonokra a legtöbb esetben jellemző zárványok : * színtelen-barnás 

 üvegcseppek, apatit tfík, rutilkristálykák, valamint a héjas struktúra nyomai is 

 gyakoriak. 



Mac/netit. A legnagyobb fajsúlyú részlet majdnem kizárólag magnetitből 

 áll. Szemecskéi átlag 0"1 — 0"15 mm nagyok, de sok rendkívül apró szem is 

 van köztük ; a megfigyelt legnagyobb szem 0'25 mm volt. Többnyire, feketék, 

 kékesfekete árnyalattal ; felületük rendesen igen érdes, helyenként valósággal 

 lyukacsos ; sok szemecske felülete azonban teljesen sima, tükröző. A törési 

 felületen az egyenetlen kagylóstörés jól megfigyelhető. Igen ritkán egyik-másik 

 szemen még az eredeti {111}, {110} koptatott formája fel is ismerhető. 



A magnetit szemecskéi között egészen vörös szemek is akadtak ; e sze- 

 mek gömbölyűek vagy elliptikusak, erősen koptatottak. Egyik-másikuk széttörés 

 után a belsejében még el nem változott magnetitet árul el. Legtöbbjük azon- 

 ban teljesen limonitszerü anyagból, rozsdából áll. 



Bár a legnagyobb fajsúlyú részlet az egész homoknak csak (>14%-a, a 

 vasérctartalom ennél jóval nagyobb, ha a zárványként jelenlevő maguetitot is 

 figyelembe vesszük, amint azt a kémiai vizsgálat mutatja. 



lbnen.it. A magnetit szemecskéi között igen ritkán nem mágneses, 

 fekete, inkább lemezes kifejlődésü opak szemet is találni, mely igen nagy Ti 

 tartalmú, fénye is eltér kissé a magnetitétöl. Bár a magnetitszemek legtöbbje 

 is ad Ti reakciót : az eltérő alak és igen erős Ti tartalomnál fogva e néhány 

 lemezes szem csak i 1 m e n i t lehetett. 



A raineralógiai-petrografiai vizsgálattal karöltve \i homokot kémiai elem- 

 zéssel is tanulmányoztam abból a célból, hogy az á s v á n y f a j o k 

 mennyisége közelebbről is jellemezhető legyen. E kémiai 

 vizsgálat az átlagos elemzést helyettesítő különböző f a, j s ú 1 y ú cso- 

 portok megelemzése volt. Ámbár izolált állapotban minden ásványfajt 

 külön-külön megelemezni lehetetlen, mert hiszen egyrészt a tökéletes elkülö- 

 nítés kivihetetlen, másrészt pedig némely ásványfaj oly csekély mennyiségben 

 fordul elő a homokban, hogy mennyisége nem elég kvantitatív analízis végzé- 

 sére : mégis az egyes csoportok külön-külön való megelemzése sokkal jobban 

 megvilágítja az egyes ásványfajoknak w. homokban levő mennyiségét, mint az 

 átlagos analízis. 



* Chuustschoff K. : Tschekmaks Min.-petr. Mitt. 7. 423, 1886. 

 Thürach H. : Über das Vorkoininon inikroskopisclior Zifkone uud Titanmine- 

 rale in den Gostcinen. Würzburg 1SS4. 



