TÁRSULATI ÜGYEK. 351 



jelentését, azután a m. kir. Földtani Intézet Evkönyvéből a XX. kötet 1 — 7. 

 füzetét és a XXI. kötet 1 — 4. füzetét; összezen tehát 12 vaskos füzetet. Ugy 

 hogy — hála a m. kir. Földtani Intézet tekintetes Igazgatóságának — eddigelé 

 minden két hétre esett Tisztelt Tagtársainknak egy-egy füzet. » 



A titkári jelentést tudomásul véve. Elnök felkéri Lóczy Lajos dr. urat 

 bejelentett előadásának megtartására. 



Lóczy Lajos dr. tiszteleti tag az olaszországi vulkánokról 

 tartott szabad előadásában a következőket mondotta : 



Az 1913. év tavaszán, március és április havában a m. kir. Földtani 

 intézet hét tagja : Lóczy Lajos. Szontagh Tamás, Pálfy Mór, Papp Károly, 

 RozLOzsNiK Pál, Maros Imre és Vendl Aladár geológusok közép és déli Itália 

 vulkános területeit látogatták meg. Hozzájuk csatlakozott még két tiatal geoló- 

 gus növendék is : Szabó Kornél és ifj. Lóczy Lajos zürichi főiskolai tanuló. 

 Azok vettek részt ebben a kirándulásban, akiknek feladatául jutott Magyar- 

 ország vulkáni területeinek tüzetes földtani fölvétele. A régibb magyarországi 

 vulkánok eredeti formáit elhordotta az eső, patak és a szél. Csak óriási rom- 

 jaik maradtak meg. Ezeknek a romoknak tanulmányozásához az eredeti vul- 

 káni alakulások rekonstruálásához szükséges volt a jelenleg is működésben 

 levő és a geológiai közelmúltban tevékeny vagy alig kihalt vulkánok meg- 

 ismerése. Itáliának az a része, amely a Tirhenni tengert félkörben környezi a 

 Monte-Amiatától az Etnáig és Syracusa vidékéig a harmadkori és jelenlegi, 

 ■vulkáni tevékenységnek klasszikus helye. 



.4J R ó m a környéki vulkánok. Ide tartoznak a Monté Amiata. 

 Bolsena tava körüli tufa és láva takarók, Cimini vulkán csoportja Viterbo 

 vidékén, és Bracchiano tavának környéke. Eóma vidékén az Albanoi hegység 

 a Ptocca Monfina központjai annak az óriási tufaterületnek, amely Rómának 

 távoli környezetét adja és amelynek szani dintufája a Peperino az antik városok 

 épületköveit szolgáltatta ; pliocénkorú rétegeket takar e tufa és a felszín termő- 

 földjét adja ott, ahol a lávatakarók nem borítják. 



iJJNapoli vidékén a Flegrei mezőkön nem nagy távol- 

 íságban a Rocca Monfinától a peperino tufák másik területe kezdődik, amely 

 a Napoli öblét veszi körül és az ősi Vesuviot hatalmas, nagyrészt elpusztult 

 nagy gyűrűvel veszi körül Ischia szigettel a Monté -Lattari kréta mészköhegy- 

 ségnek M. St. Angelo csúcsáig Ennek a gyűrűnek közepén emelkedik a Ye- 

 suvio az ő Sommá gallérjával. A Vesuvio főbb kitörései : 



Kr. u. 79. aug. 24-én. amelyet Plinius íi-t le ; a Tőrre del greco láva- 

 árjai 1631., 1737., 1794., 1861. években a Vesuvio déli oldalán. 



1872. áprilisi explózió és láva, mely 220 m óránkénti szélességgel folyt 

 le a hegy északnyugati lejtőjén S. Sebastiano ós Marsa felé. 



1891—94. Colle Margherite, 1895—99. Colle Umberto lávadombjai az 

 Atrio del Cavalloban. 



1904—6. a kráter megtelik és 1310 m magasságú termiuáhs kúp 

 támad. 



23* 



