406 Dl SZÁDECZKY GYULA 



TQeghaladó vastagságú, márgás és homokos rétegek egyliangú, végtelen- 

 nek látszó sorozatában, biztos vezető szinteket állapítsunk meg. De 

 meglehetős általánosságban el van terjedve ezekben a rétegekben a 

 dácittufa, amelynek anyagát leginkább a medence szegélyén, szakadá- 

 sokkal kapcsolatban kigyuladt explóziós vulkánok szórták a medence 

 egyhangú rétegei közé. 



Más alkalommal már volt szerencsém ezen a helyen rámutatni (20) 

 a tufarétegtíknek az Erdélyi Medence miocén sorozatában való sztrati- 

 graíiai fontosságára. Azóta folytattam a tufák tanulmányozását és még 

 inkább meg vagyok győződve ezek fontos szerepéről. Három könnyen 

 felismerhető dacitlufa- rétegsorozatot különböztethetünk meg a közép- 

 miocén üledékek Erdély északnyugati, nyugodi, mondhatnám táblás tele- 

 pülésű szegélyén (legszebben az alparéti Babgyihegytől kiindulva, Kecsed, 

 Doboka, Válaszút, Bonczhida és Szamosújvár környékén), amelj'eknagj'jában 

 véve a Kis-Szamos völgyéig nagyon enyhe, általában számítva Wz — 2° 

 DK-i dőléssel lejtenek a medence közepe felé és amennyiben a Szamos- 

 nak adózó oldalvölgyek lejtése még kisebb, fokozatosan egymás után 

 eltűnnek a völgy talpán. A Babgyi-hegyről jövő első vastag tufa Kecsed, 

 Doboka táján tűnik el a felület alá. De itt megjelennek kb. 100 m-el 

 magasabb szintben a második tufasorozatnak márgás közbetelepüléssel 

 egymástól elválasztott réiegei. Ezek Kisjenövel szemben a Szamos jobb 

 pai'tján tűnnek el a felület alá. Itt azonban ismét vagy 100 m-el ma- 

 gasabb szintben megtalálhatók a harmadik sorozathoz tartozó, még vé- 

 konyabb tufarétegek. Ennek a táblás szerkezetű miocén területnek keleti 

 határát nagyjából a Kis-Szamos jelöli, nem szigorúan ugyan, mert a 

 szamosújvár-dési szakaszban a Szamos baloldalára húzódik kis területen 

 a désaknai sótestet tartalmazó rétegek, gyűrött településű középmio- 

 «énje, A nagyiklód-bonczhidai szakaszban pedig a jobboldalra terjed 

 a táblás rész. így, ha a Kis-Szamos nem is követi szigorúan ezt a tekto- 

 nikai határt, mégis azt kell következtetnünk, hogy a középső miocén 

 rétegek eme tektonikai vonása nagy befolyással volt az ősi Szamos folyásá- 

 nak irányítására. 



A Szamosnak Apahidánál hirtelen E-ra kanyarodását a Kolozs 

 felől ide jövő sűrű ráncok és főleg azoknak ellenálló dácittufa bordái 

 okozták. 



Ettől a táblás szerkezetű szegélytől keletre eső területen a földi gáz 

 •érdekében tett kutatások tanúsága szerint (1), egészben véve gyűrve 

 vannak a miocén rétegek, A gyűi-ődés sűrűbb redőket vet a medence 

 szegélyén, ahol a miocén rétegek a Határhegység régibb képződményei 

 közelébe jutnak. 



Meg kell említenem, hogy a kolozs-kötelendi antiklinálistól K-re, 

 Vajdakamarás, Mocs, Szovát, Aranykút, Kalyán környékén egy kisebb. 



