410 K SZÁDECZKY GYULA 



DK-re is egészen Hortobágyig a felületen lévő ponüisi rétegeken (a 

 mediterránrétegek itt a mélybe húzódnak). Hogy Hortobágyfalvától DNy-ra 

 Mohig az előbbire merőleges csapású antiklinális jelentkezik a Hortobágy 

 patak mentén, ez talán a határhegységnek a Verestoronynál kezdődő- 

 ilyen irányú vonulatára volna visszavezethető. 



Altalános szabályként mutatkozik az a vonás, hogy a medence 

 párkánya közeieben sűrűbben és a párkány felé tolva jelentkeznek a 

 ráncok (Balázsfalva, Torda, Kolozsvár), a medence közepén pedig gyé- 

 rebben vetődnek és egyenesek. 



Ezeknek és a később említendő tapasztalati tényeknek alapján azt 

 képzelem, hogy az erdélyi harmadszaki medence a következő módon 

 alakult ki : A mezozoós éra végén lekoptak a megelőző idők kéregmoz- 

 gásaiból származott hegyek. Ennek az elsimult egyenetlenségnek a képe 

 tükröződik vissza a Gyalui hegység tetején látható peneplén arculatán. 

 A nagy beszakadások megkezdődtek a medence déli felében a porfir,. 

 porfirit stb. kitörésekkel kapcsolatban már a maim lerakodások előtt, 

 északi felében pedig a felsőkrélában. Ezek a beszakadások — tekintet- 

 tel az ENy-i szegélyen, továbbá északon Kadna vidékén és délen Por- 

 csesd vidékén ismeretes eocen-maradványokra — nagyobb területre, tán 

 az egész medencére kiterjedtek. Igen erős változást hoztak a felsőkréta- 

 kori beszakadások létre az északnyugati részen, ahol az óharmadszaki 

 lerakodások mélyen benyúlnak a határhegység tömegébe, úgy hogy a 

 bánffihunyadi medencétől északra az alaphegységnek csak egy elvéko- 

 nyodó vonulata, tovább pedig (Czikó, Preluka) szórványos szigete ma- 

 radt meg a felületen. A felsökréta beszakadással kapcsolatban áll a 

 Ylegyásza és Biharhegység tömegén áthúzódó erupciós nyilvánulás 

 hosszú hatalmas sorozata. A beszakadás révén támadt erozionális sülye- 

 désnek. tehát a szintkülönbség nagyobbodásának hirdetője az a felső- 

 kréta epochabeli durva konglomerát, amelynek maradványa a medence 

 peremén sok helyütt ott van, amelyben több helyütt (Marótlakán, Kis- 

 kapuson, Kisfenesen) már dacit, vagy riolit erupciós kőzetdarabok is 

 akadnak. A medence sülyedése ós vele az erupciós működés folytatódott 

 gyengébb méi-tékben tovább. Az eocénepocha tengeri rétegei (alsó-, felső- 

 durvamészkő) közé lagnnás parti, sőt édesvízi rétegek ékelődnek közbe. 

 Gránitos szövetű közetek intrudálódtak a Vlegyászában és a Biharban 

 porfirosok közé és a medence peremén valószínűleg az óharmadszakban 

 is voltak apróbb valkáni kitörések. Mojgrád környéke esetleg a Gyalui 

 tömeg telérei. 



így gondolom a sülyedést kapcsolatban a kiemelkedéssel és ha 

 Pálfy dr. (13) ezt értette volna az alatt, hogy a medence Icsülyodt 

 része valahol a szegélyen megfelelő kiemelkedést hoz létre, akkor ebben 

 a tekintetben is (!gy nézeten volnék vele. Ujabb, igen tekintélyes és- 



