42^ KULCSÁR KÁLMÁN 



A brachiopodás fácies kétféle alakban lép fel. Pockon, Tölgy- 

 háton, Kisemenkesen és Nagypisznicén a dachsteiumészkö felett világoz vörös- 

 színű, kövületekben szegény mészkő következik. E rétegek fácies és a telepü- 

 lési viszonyok alapján a tatai és dorogi brachiopodés fáciessel azonosíthatók 

 s á Psiloceras megastoma szintbe helyezhetők. Ettől egészen eltérnek 

 az Asszony-. Teke-, Nagysomlyó- és Hosszúvontató hegyeken elöfordiüó mész- 

 kövek. Ezek ugyanis gazdag brachiopoda és apró ammonites faunájukkal a 

 jellegzetes hierlatzal egyeznek s annak megfelelöleg a 1 i á s z /9-ba helyez- 

 hetők. 



A brachiopodás fáciesre mindenütt, ahol csak megfigyelhető volt az 

 ammoniteszes fácies vörösszínű, cefalopodás mészköve települ. A mészkő 

 uralkodólag húsvörös színű, helyenkint azonban világosabb, vagy sötétebb 

 színárnyalattal. E fáciesen belül az egyes szintek csakis az összfauna feldolgo- 

 zásával jelölhetők ki. Nagyobb kiterjedésben a tardosi Bányahegyen és a bajóti 

 Öregkő ny-i oldalán jut felszínre : de előfordul Pockon, Tölgyháton, Nagy- 

 emenkes dk-i oldalán, Törökbükk, Domoszló, Nagypisznice és a Kisgerecse 

 nevű hegyeken is. 



A középsői] ászt vörös, cefalopodás mészkövek képviselik. A középső 

 liászon belül is két fácies különböztethető meg, úgymint a sötétvörös 

 színű, mangángumós és a világosvörös s'zínű mészkő. Míg 

 az első fácies mészkövei sötétvörös színűek, egyenetlen felülettel hasadók, vastag 

 padosak, addig az utóbbi fácies mészkövei világosvörös, helyenkint sárgás- 

 fehér színűek, ridegek, sima törésűek, vékony táblásak. A begyűjtött fauna 

 alapján mindkét fácies azAmaltheus margaritatus szintbe helyezhető. 

 Felszínre bukkannak-: Pockő, Tölgyhát, Nagyemenkes, Törökbükk, Domoszló, 

 Nagypisznice és a Kisgerecse nevíí hegyeken. 



Tölgyháton a világosvörös szíqű mészkő felett mintegy 50 — 60 cm vas- 

 tagságban sötétszürke színű agyag fordul elő lokáhs kifejlődésben. 

 Az agyagot dr. Vadász M. Elemér úr vizsgálta meg s nagymennyiségű hal- 

 fogat talált benne a foraminiferák teljes hiányával. Azt hiszem nem tévedünk. 

 ha ez agyagréteget még a középső liászhoz soroljuk mivel fedője a kövületek- 

 kol jól jellegzett felső Jiászemelet. 



A felső liász agyagos, sötétvörös szintí mészkő alakjában lép fel. 

 Vékony, összetöredezett tábláinak felülete rozsdavörös agyaggal van bevonva. 

 Ezzel könnyen megkülönböztethető a vörösszínű alsó dogger mészkőtől, 

 melynek egységes réteglapjait világosvörös színű agyag vonja be. De külön- 

 böznek egymástól a hasadásban is, ugyanis a felső liász mészkövek egyenet- 

 len felülettel hasadnak, addig az alsó doggerkorúak sima törésűek. Az alsó 

 dogger felsőbb rétegei szaruköves fácie s-be mennek át. A szarukö 

 vékonytáblás, világos, vagy sötétvörös, helyenkint pedig egészen barnaszínű. 

 Vastagsága 1—2 m re tehető. A felső hász és alsó dogger mészkövek együt- 

 tesen jutnak felszínre. Tölgyháton, Nagypisznicén és Kisgerecsén, melyeken 

 kívül az alsó dogger felületre bukkan még Tűzkőhegyen és a Nyagda-völgy- 

 nek Újheggyel szemben fekvő oldalán. 



A Gerecsehegység júrasorozata a t i t li o ii e m e 1 e 1 1 el záródik le. Az 



