438 ZIMÁXYI KÁROLY 



fejlett kristályokon kívül találunk olyanokat is, amelyek egynemű lapjaik 

 aránytalan nagysága vagy hiánya miatt meglehetősen eltorzultak ; vagy pedig 

 a tábla egyik oldalán az azonos lapok nagyobbak, szélesebbek és a túlsó olda- 

 lon csak a véglap uralkodik, aminek következtében a kristály hemimorf ki- 

 fejlődésü (VIII. tábla, 1. és 2. rajz). 



A kombinációkon a következő öt típust különböztethettem meg. 



1. A véglap uralkodása folytán táblásak ; a vékony táblák gyakoribl)ak 

 az agyagba ágyazott kristályoknál, ellenben a vastagok inkább a kőzetre. \ agy 

 a nagy táblákra ikerállásban nőtt kristálykák közt közönségesek, ez utóbbiak 

 közt olyanokat is találhatunk, amelyeken a 11. piramisok lépnek előtérbe 

 (V. tábla, 10, és 11. rajz) a rhomboéderek kis lapjai mellett. A környező lapok 

 közül vagy /■ {lOTl}, e Í0IT2}, fj. {Olló} rhomboédereknek, vagy pedig a másod- 

 rendű oszlopnak lapjai nagyobbak. Különböző táblás kombinációkat az Y. és 

 '\1. táblán ábrázoltam. 



2. A lapos rhomboéderes kristályok sokszor nagyon szimmetriás kifejlődé- 

 ■süek ; az uralkodó véglapon kívül még // {0lT5} nagy, rostos lapjai adják meg 

 a kombináció jellegét, amelyek olykor a sarkélekben is metszik egymást 

 (VI. tábla. 1, 3. és 12. rajz). Ennek a típusnak legegyszerűbb, gyakori kom- 

 binációit az 1 — 3. rajzon láthatjuk. Az oldaléleket többnyire a{l]2u} keskeny 

 lapjai tompítják ; a sima véglapnak közepéről nem ritkán emelkedik a ju {0115} 

 és c {0001} alkotta letompított piramis (VI. tábla, 10. rajz). 



A 3-ik típus kristályai hasonlók a megelőzőkhöz, de a táblás kifejlődé- 

 sűekhez is ; vékonyabbak vagy vastagabbak, az oszlop jól kifejlett lapjai rövid 

 élekben metszik egymást. A véglapot körülhatároló lapok közül vagy // {Olló} 

 vagy n {2543} nagyobbak (VII. tábla, 13. és 14. rajz). Ezeket a kristályokat 

 mindig csak a kőzetre telepedve találtam. 



4. A negyedik típust képviselik az egészen kicsi (1 — IV?. mm), zömök 

 terinetű rhomboéderes kristálj^ok, kombinációjuk nagyon egyszerű ; legtöbb- 

 nyire a nagy táblákra nőttek, vagy ikerállásban, vagy minden orientálás nél- 

 kül (IX. tábla. 1 — 3. rajz). A véglap és az alaprhomboéder körülbelül egyenlők, 

 jól kifejlettek még <i {1120} és e {01l2}. 



5. A légritkábbak az apró (1 — 2 mm) rövid oszlopos kristálykák, a vég- 

 lapon a rostozást e {0112} csíkjai okozzák. Ily kifejlödésű az IX. tábla 6. rajzán 

 ikerállásban levő kristályka, míg a 4. rajzban két oszlopos ikerkristályt látha- 

 tunk, amely egy nagyobb táblára szabálytalanul nőtt. Hasonló rövid oszlopos 

 kristályokat említenek Lasaulx ^ és Laval - a Puy de Dóméról, Di Feanco ^ 

 pedig az Aetnáról és Melczer'* a Vesuvról. 



A megfigyelt kombinációkat a következő táblázatban állítottam össze : ^ 



• Verliaiidl. d. imturhist. Vereins d. preulJ. Rheiiil. und Wcstph. 1S74. 31. 254. 1. 

 - Mémoire de l'Acad. Clermont. 1874. 16. 635. 1. 



•' Accad. Gioenia di Scienzo Naturali. Catania, 11)03. (4a.). 17. 9, 1. 



* Magyar Clieraiai Folyóirat 1903. 9. 50. 1. 



•"' ?/ {OlIS} rhondjoédert csak két kristálynak töredékén ügyeltein meg az 

 egyiknek alakjai r, /u, y, u másikéi pedig c, ^, a, y, azért a kombinációk közt nem 

 vettem fol. 



