448 ISMERTETÉSEK, 



a szerves maradványok rendkívüli gazdagsága által tűnik ki. Igaz, hogy már 

 BöcKH János is elég kimerítő fosszilia- listákat közöl, de Lóczy és hü segítője 

 Laczkó Dezső, még sokkal több szerves maradványt gyűjtöttek a triász külön- 

 böző emeleteiből, úgy hogy ma a déli Bakony a mediterrán-tipusú triász leg- 

 gazdagabb kövület lelőterületének mondható általában is. Ezenkívül megvan 

 ennek a balatoni triászról szóló fejezetnek még az a rendkívüli becse, hogy 

 BöcKH János felfogását a bakonyi triász sztratigráfiáját illetőleg a legteljesebb 

 mértékben igazolta, ami annál is inkább esik latba, mivel ezen Bögkh J. által 

 4-9 év előtt megállapított sztratigráfiai osztályozás az alpesi triász rétegosztá- 

 lyozásának helyesebb felismerésére is kihatással volt. Az újabb kritikai tanul- 

 mány alapján tehát a bakonyi triász még inkább tekinthető a mediterrán 

 provinciájú triász klasszikus példájának. 



A seis-i rétegek diszkordánsan és gyűrődve telepszenek a permi homok- 

 kőre (Arács) és főbb kövület-lelőhelyei : Vörösberény, Felsőörs, Almádi, Balaton- 

 kövesd, Balatonfüred, Arács és Csopak, ahonnan különösen a Gervilleia 

 Murcliisonae, Gein., mut. pannonica, Frech., Pspudoinonotis aurila. Hauer., 

 Myophoria praeorlncularix, Bittn., Anoplophora canaJensís, Catullo., Belle- 

 rophon Vacehí, Bittn., stb. nemekhez tartozó fajok roppant nagy számmal 

 kerültek napfényre. A mélyebb szintet jellemző Pseudomonotift Clarai kagylós 

 ellenben a veszprémmegyei Hidegkút recsekhegyi kőbányájában fordul elő 

 roppant mennyiségben. 



Erre az alsó kampili rétegek telepszenek váltakozó vékonypalás 

 homokkő, palás agyag és mészköpadok alakjában, amelyek gyakran gasteropoda- 

 oolitosak. a homokkőlemezek pedig sokszor «ripple mark»-os vagy hieroglifás 

 felületűek, amely jelenségek csekély parti vizből való képződésöket bizonyítja. 

 Az alsó kampili rétegek különösen a Pseudomonotis Laczkői, Bittn., P.s. 

 Lóczyi, Bittn., Ps. aurita, Hauer., stb. fordulnak elő szaporán ; a gasteropoda- 

 oolitos rétegek pedig tele vannak yatifa cf. gregaría Schaüü., HolopeUa cf. 

 ffracilior, Schaur., stb. fajokkal. Főbb lelőhelyek az Iszkai-hegy, Vörösberény, 

 Almádi, Csopak, Zánka, Köveskálla stb. 



A középső kampili rétegek palás homokos márgák és mészkőpadok 

 által vannak képviselve és Ttroliies cf. cassiamis, Quenst., Dinarites dalma- 

 tinuH, Hauer., latina costala, Münst., Tnrho rectecostatiiít, Hauer., de ezek 

 mellett még számos Gervilleia, Psetulonionotis, Myophoria, Peclen stb. fajok 

 által vannak jellemezve. Előfordulásuk főbb helyei Iszkaszentgyörgy, a Gelemér- 

 puszta, Vörösberény, Almádi, Szentkirályszabadja, Felsőörs, de főleg Csopak, 

 ahonnan a leggazdagabb fauna kikerült. 



A felső kampili rétegek csoportjában uralkodnak a sejtes dolomit 

 és lemezes mészkő, amelyek közül az előbbi kövület nélküh, az utóbbi pedig 

 a Myophoria costata, Zenk., Ge7'villeia modiola, Frech., Lingnla feniiisdina, 

 ScHLOTH., stb. fajok által jellemezve van. Főlelőhelyei nagyjából megegyezők 

 a mélyebb kampili rétegekéivel. Böckh ezt a lemezes mészkövet a középső 

 triász fekü-rétegcsoportjának tekintette, Lóczy azonban petrográüai és paleon- 

 tológiái alapon inkább a felső kampili rétegekhez vonja. 



A werfeni rétegek diszkordánsan, sőt transzgressziv módon telepszenek 



