458 ISMEETETÉSEK. 



bakoBvi liasznak a pécsi, a Nagyvárad-királyerdői, a Stájerlak- dománi, a ber- 

 zaszkai és a brassói gresteni fáciesű liasz előfordulásokkal való összehasonlítása. 

 Ezeket a széntartalmú lerakódásokat azután fel egészen a tithonig — így foly- 

 tatja LóczY • — középeurópai tipusú jura emeletek borítják, amiből következik, 

 hogy a nagy magyar Alföldet egykor elfoglaló variskuszi hegytömeg leroskadása 

 előtt hazánkban a középeurópai juratengernek nagy elterjedése lehetett; s felet- 

 tébb érdekes végre az, hogy ezen lerakódások területét vagyis a nagy magyar 

 Alföldet a Vágtól a Kárpátok mentén egészen az Olt forrásáig ismét az alpesi 

 jura rétegei veszik körül. 



A kréta mintegy 68 km-re elhúzódó vonulatot képez Csernye-Szápár 

 vidékétől DNyi irányban Ajkáig; azontúl pedig egyes szigetek alakjában talál- 

 ható Urkuton, a Csingervölgyben és Sümeg körül. Ebből csak az Ajka vidéki 

 és a sümegi szigetek esnek a Déli Bakony területére. 



Az Ajka vidéki krétát kaprotina meszek (urgo-apt.) és felsökrétakori 

 (gosau) rétegek képviselik. Kislödön szintesen fekszenek a kaprotinás mészkő 

 rétegei, még pedig alsóliaszmészkövön, viszont őket nummulitos mészkő takarja. 

 Urkuton Ujhutánál sűrűn fordul elő a Lithioiis cretacica. Lörenthey, amely- 

 nek fekvőjében Hantken szerint igazi radiolites mész fordul elő. A lithiotis- 

 réteg fölé egy nerineás mészkő települ, amelyben radiolites és sphaerulites-ek 

 is vannak ; erre újból a lithiotismész 1 m vastag pad alakjában, mire azután 

 megint a kaprotinás mész, a fedüben pedig végre eocén rétegek következnek. 

 Az egész alsókréta összesen legalább 40 m vastagságú. 



A kaprotinás mész jellemzőbb kövületei Orhitiilinák, Reí/uienia Lonsdali.. 

 D'Orb., Radiolites atyriacus, Zitt., Sphaernlites cfr. neocomiensis, D'orb., Glo- 

 hironcha baconica, Hantk., (in litt.) aff. G. ovula, D'Oeb. 



Az Ajka vidéki felső kréta részint a külszínen, részint pedig az ottani 

 szénbánya táróiban tanulmányozható. Háládatosabb az utóbbi. A felső kréta 

 17 — 18 m vastagságú, fekvője az alsó krétakorú kaprotinás mész, fedője pedig 

 az eocén nummulit-képződmény. A felső krétakorú csoport édesvízi rétegekből 

 áll, amelyek közé 25 széntelep illeszkedik bele. 2 m-nyi lemívelhető vastagság- 

 gal. E « fölött » következik egy tengeri eredetű szintsorozat, mely ct) agyagos 

 raárgából. h) márgás mészkőből és c) hippurites mészkőből áll. Ezeknek réteg- 

 sorozati viszonya az édesvizű csoporthoz azonban még nem látszik eléggé tisz- 

 tázottnak, amennyiben pl. dr. Papp Károly ez utóbbiakat a bennök található 

 kövületek (Cyrlolite>^ sp., Astarte latifrons, Desh., Anoniia Coquartdi, Zitt., 

 Corbida angvstala, Sow., Pecten ocultc-i^triatíis Zitt.. Gr>/phaea vesicularis, 

 Lam,, Trigonia limbata, D'Oeb., Panopaea frequens, Zitt., stb, alapján turo- 

 niaknak tartja, az édesvízi szénpalákat ellenben a danienbe helyezi. Ez utób- 

 biaknak remek faunáját legbchatóbban Taüsch ismertette és az általa közölt 

 gazdag listából felsoroljuk a következő alakokat : Pyrr/iUifera Pichleri, Hoekn., 

 Melánia Hebcrti, Hantk., Paludina jirisca, Lam., Hydrobia balatonica, Tausch., 

 Helix Rielhiirüllcri, Tausch., Rnlimus Mnnien, Hantk., McgaloMoma rarcspi- 

 nattirn, Tausch., Strophostoma cretar.eum., Tausch., Cerithiuin balatonicuni, 

 Tausch., stb., amelyek közül Tausch szerint nem egy a mai trópusok tavi 

 faunái alakjaival közeli rokonságban van. 



