472 ISMERTETÉSEK. 



helyi kis Balaton maradt elkülönülve. A Balaton fenekén található iszap, mely 

 10 — 13, helyenkint — így a zalai partokon — 25 m vastagságú, közvetlenül 

 pontusi rétegeken terül el, miként ezt a fúróhajóról eszközölt, fúrások kimu- 

 tatták. Kiderítette ennek az iszapnak petrográfiai vizsgálata azt is, hogy anyaga 

 teljesen azonos annak a finom eolikus poréval, melyet Lóczy a vízfelületére 

 kitett vizes kádakban mint a levegő szállóporát felfogta. A lehulló por évenkint 

 átlag 0-72 mm vastagságú réteget ad és ezen az alapon számította ki Lóczy, 

 hogy a Balatonfenék átlag 3*25 m vastagságú holocén iszaprétegének képződé- 

 séhez 8421 évre lett volna szükséges. Analóg számítás alapján a közelben lévő 

 10 m vastag dombi lösz 22,437 év alatt képződött volna. Ezután következik a 

 fúróiszapoknak rendszeres megvizsgálása és az eredményeknek táblázatos 

 egybefoglalása, amiből kitetszik, hogy a holocén iszap alatt még egy régibb 

 iszap is következik, amely sok helyen, így pl. Boglár és Kévfülöp között, a 

 Balaton közepéről 4 — 8 m közt pleisztocén (Lithoglyphus naticoides, Valvala 

 piscinalis, Anodonta cygnea stb.) és 8 — 10 m közt hasonló és pliocén fajokból 

 (Limnocardium vicmum, L. decorum) álló gazdag faunákat tartalmaz. A pleisz- 

 tocén iszap alján sok helyen patakkavicsot tárt fel a fúró, amely kavics sivatag- 

 beli ópleisztocén kavicsból származhatott, miként ezt az Alsóörsi tófenék mélyé- 

 ből előkerült éleskavics bizonyítja. 



Továbbá meghatározta Pantocsek József dr. a holocén Balaton iszap 

 kovamoszatait, összesen 356 élő bacilláriát és válfajait; László Gábor 

 pedig a Balaton melléki tőzeglápo k-ról és berke k-ről értekezik, amelyek 

 Somogj^ban 2 — 3, a kis Balaton körül 2 — 4 és Tapolcától D-re 2 — 4 m vastag- 

 ságú tőzegtelepeket tartalmaznak és Balleneggek Eóbeet és László Gábor 

 megállapították végre még a Balatonvidéki t al aj t i p u s o k-at is ú. m. 1. a 

 barna mezőségi talajok (Nagyalföld öblei a Balatonig), 2. barna, erdei talajok 

 (somogyi dombvidék^ 3. fakó erdei talajok (Bakony ÉNy-i lejtői), 4. réti 

 agyagok és tőzegtalajok (tespedő vizek lerakódásai), 5. váztalajok (nyers el- 

 mállott alaj)kőzettalajok Fűzfőtől Akarattya pusztáig) típusait. 



Befejezésül Lóczy még a balatonkörnyéki forr áso k-ról is értekezik, 

 külön szakaszban sorolván fel a tőle átkutatott terület összes forrásait, azok 

 geológiai pozíciója szerint, amivel hálára kötelezi mindazokat, akik a Balaton 

 környékének hidrológiájával foglalkoznak. 



Budapest, 1913 október 1-én. Dr. Schafaezik Ferenc. 



2. LAZAREVIC MILOUAD: A propilitosodás (Zöli)K(')VESEdéS). kaolinoso- 



nÁS És A KVARCOSOPÁS, VALAMINT EZEK VONATKOZÁSA A FIATAL ARANY-EZÜST 



ÉlíOTELÉR CSOPORTRA.' 



Propililosotlás. 



Szerző erdélyi és szerbiai kőzetek vizsgálata alapján kétféle zöld kövese - 

 dést különböztet meg s azoknak a következő jellemzését adja: 



* Zcitschrift für praktische Geologie 1913. 345. 



