ISINIERTETÉS. 



(1.) Elnatlds'ik l-'.rdrlii iiiiiijulóiiidjáról és neolóiiiájdról. A Magyar 

 Földrajzi Társaságban februárius hó folyamán két érdekes elő- 

 adást hallottunk, amelyek igen szépen egészítették ki egymást. Az 

 egyik előadást dr. Sawkki Lyüdomiu lovag tartotta Erdély morfoló- 

 giájáról, a másikat Gaál István dr. tanár a Marosvölgy geológiá- 

 járól. Ezen előadások lényegét a következőkben foglalhatjuk össze. 



I. Dr. Sawicki Lyodomir lengyei tudós, a ki Dawis Morris Willum 

 amerikai geof?i'afus egyik legkitűnőbb tanítványa, csaknem öt esztendeje ku- 

 tatja a Kárpátokat. Ez idő alatt beutaztu liazánk legtöbb hegységét és Cbol- 

 NOKY Jenő kolozsvári egyetemi tanár társaságában hónapokon át tanulmányozta 

 az Erdélyrészi Medencét és a környező hegységeket. A februárius lió 17-én 

 tartott előadásában morfológiai tanulmányainak eredményeként kimutatja, 

 hogy Erdély öt izbeu emelkedett s ezeknek iiz emelkedéseknek nyoma a régi 

 kavicslerakodásokban, völgyfeuék maradványokban és a lekopott hegységek 

 félsikságaiban még ma is világosan felismerhető. Az erdélyrészi hegységek 

 oldalain, így az Arad-hegyalja peremén négy terraszt világosan meg lehet 

 különböztetni, az I. 70 m. ; a II. 120 — 135 m., a III. 170 m. ésaIV^ terrasz 

 2Í-5 méter magasan van az Alföld fölött. Sorra vette az előadó a Maros völ- 

 gyét, a Bihari, s Gyulai havasokat, az Erdélyréazi halomvidéket, a Hargitát, a 

 Csiki és üyergyói Medencéket, sok tekintetben új nézőpontokkal világítva meg 

 Kelet-Magyarország földrajzi alakulását. 



Sawicki előadásához Cholnoky Jenő tanár hosszasabban szólott, kiemelve, 

 hogy Erdélyre még nagyon sok geomorfológiai kutatás vár. Vázolja a Keleti 

 Kárpátok tektonikai ezerkezetét, a 1 északdéli irányú vonulatot 8 az ezeket 

 keresztező keletnyugoti csapásu Fogarasi -havasokat, a melyeken az erózió 

 sajátságos komplikációt idézett elő. Majd a Mezőség hidrográfiáját ecseteli, 

 hangsúlyozva, hogy az itt levő tavak mind mesterségesen duzzaszt- 

 vák föl. Cholnoky tanárnak ez a kedvenc témája talán kissé túlzott, mert 

 valószínűnek látszik az, hogy a csekély esésű patakok helyenkint maguktól is 

 elposványosodtak, illetőleg, hogy apró tócsák és pocsolyák sorozatából is ki- 

 alakulhatott a mai vóigyrendszer. A mezőségi palák természete ugyanis olyan, 

 hogy már eleve is nagyon alkalmas tócsák képződésére. A Mezőségen számos 

 apró tócsa ösmeretes, a melyek csuszamlásos helyeken maguktól képződtek. 

 Az ember tehát csak elősegítette a természet útmutatását akkor, a mikor egyes 

 nagyobb völgyeket elgátolva, vizüket tavakká duzzasztotta. 



Sawicki előadásához azután Schafarzik Ferenc dr. társulatunk elnöke 

 is hozzászólott, főkép a kavicsterraszok kérdésében. 



