70 TÁRSULATI ÜliVhK. 



küzöuiböB a ploisztucéu kliiuaiiigadozások nyoinoz&^iira Kzeknek tanuImányozAnáiiál 

 sokkal inkább a Keleten r.'ip&ban szerzett tapas/.lalatokra kell tátDaszkodnunk mint 

 a nyupatouri'ipai, alpesi viRzonyokra, mert iit('ibbi r^-giók bizonyára koveBobb be- 

 folyással voltak Magyarország területére, mint a sivatagok és füves puszták. 



Trkit/. Pktkr a talajvizsgálat eroiIui<'ii_vcllMÍl von lo következtetéseket a kli- 

 mára. Ma az agrogeologia már annyira haladt, hogy bizonyos talajnemről meg 

 tudja mondani, hogy milyen növényzet tenyészett az illető talajon, s a növényzet 

 ismeretével viszont ismerjük az akkor uralkodott klimát. Tiikitz a pleisztocént 

 négy egymással váltakozó szárazabb s nedvesebb szakaszra osztja. 



Kormos Tivadar szprint Magyarország pleisztocén klimavúltozásainak meg- 

 állapításánál első sorban, a puhatestű faunára kell támaszkodnunk. Magyarország 

 belsejéből ezek úgy a hogy ismeretesek, de határozott glaciális üledékek hiányában 

 glaciális és interglaciális korszakokat biztosan megállapítani nem Icbct. Kormos a 

 pleisztocént egyelőre alsó és felső szakaszra osztja. A sztratigrafiai viszonyokból 

 megállapítható, hogy a pleisztocén kezdetén nálunk bő vízfolyások voltak. E kor- 

 nak üledékeire homokos lösz következik (a németországi iSaudlössi faunájával), 

 mely azonban Kormos szerint inkább porral vegyes kissé homokos ártéri iszap, 

 mint lösz. Erre igazi eolikus lösz következik, meleget, szárazságot kedvelő fajok 

 maradványaival. íjzerző szerint azonban az igazi lösz lerakodása idején sem volt 

 nálunk füves puszta, hanem fel kell tennünk, hogy ebben az időben a maiaktól 

 már alig eltérő klimatikus és növénybiológiái viszonyok uralkodtak. A löszképző- 

 dés megszűnésének vagy legalább is csökkenésének oka a kultúra terjedésében 

 rejlik. 



3. Cholnoky Jknü — miután a kongresszus előkészítő bizottsága hozzá külön 

 felszólítást intézett — külön jelentést terjesxt be. Szerinte a posztglaciális klima- 

 változiisok kezdését geológiai s agrogeologiai kutatásokkal nem lehet megoldani. 

 A legtöbb adatot szolgáltatja még a jól ismert IJalaton tó, melynek régi turzásai 

 bajdani magasabb vízállásokra utalnak, míg a ti'fenékbe ágyazott tőzegtelepek ala- 

 csony vízállásokra engednek következtetni. Mindezek az adatok azonban semmiféle 

 útbaigazítást sem adnak a klimningadozások számára és korára nézve. Többet 

 mond ebben a tekintetben a Duna-Tisza közének hármas buckazónája. A legtöbb 

 homokot oly folyókból fújja ki a szél, amelyek száraz klímájú vidékeken folynak, 

 amelyeknél alacsony vízállás és áradás sűrűn váltakozik. A hármas buckazóna ily- 

 képen három száraz időszakra utal. 



