186 llhmil.Y ASTAI. 



tnnók tt tizún kőfejtőt magunk is megtekinteni, miért is kérjük, hogy néhány 

 darabot ul)l)()l kiildji'nck. 



Miut sukau akik ily kúrdülupot kaptuk, a köruyei pléltánus is megadta 

 reil a kimerítő váhiszokat és azt járási elöljáróságának a következő ('rdekes 

 kisérő levéllel küldte vis.sza : 



TekinteteB FöSzolga-Biró l'r! Sajnálloiii igen hogy Uf;yan a' kalauRz ál- 

 tal niiugyúrt nem szolgálhattam FöSzolga-Iiiró Uramnak ; mivol hogy ö nem 

 akart Környére ránuliii. Miudazcmáltal a' miket észro vettem föl jegyzettem az 

 huzzám kegyeséén utassitott itt bé zárt papirosra. Az irtóztató elmúlt nedveK Ksz- 

 tendő a föld mélly gyomrában önté nedvességét 's ott most érte a Mindenhatóság- 

 túl a föld indulásra alkotta ott massiiját, a föld kemény fnggy bőrrel be lévén húzva 

 a sok bi'lsó párolag által az Isten uieg-foghatatlan liatalmáliol ing. Ez az én m»- 

 giinosságoinbnn tett Combinatióm. J'öUlszenet- is küldök kegyes parantsolattyára, 

 a' midőn mimlen Tisztelettel L'ri Kegyelmében magamat ajánlván maradok T. Fö- 

 Szolgabiró-Uramnak alázatos szolgája Eörnyei Plébános Zólnay Sándor m. p. 



A móri fuldreugcs alkalmával nemcsak hogy a természet gondoskodott 

 nagyszabású tüneményekről, hanem az iUetö kor emberei is felfogták a tü- 

 nemény rendkívüli voltát s valóban oly szépen és köriiltekintéssel gyűjtötték 

 a megfigyelési anyagot, hogy jobban ma sem leliet. Meg is van munkájuk 

 eredménye. A 110 oldalra menő munka, amelyben a személyes tapasztalatok 

 és a beszolgáltatott megfigyelések dolgoztattak fel, terjedelmes mű, mert tiil- 

 nyomóan apró szedéssel van kinyomva. Kit.ubel és Tomtsánvi munkája felette 

 ritka s becsessé teszi a mellékelt térkép is, amelyen feltüntették a tudós 

 szerzők a földrengés! területet s azt egy izoszeiztával zárták be. Eme görbe 

 nem azt a területet határolja, amelyet a tudósok beutaztak, mert a Sár- 

 kánytól Csákvárig terjedő területet az övön kivirl hagyták s így az első 

 tudatos használata az izoszeiztának, ami bizonnyal e téren a prioritást nekik 

 biztosítja. 



De nem akarom, hogy bárki is azt mondja vagy higyje, hogy elfogult 

 a véleményem, ezért GiJntheb (München) a kiváló geofizikus egyik tanulmá- 

 nyából bemutatom azt a fejezetet, amelyet a móri földrengésről irt : Az JSIO. 

 évi nyiigtttiiKigyin-országi fölclmigés.^ 



uCsak kevesen birnak tudomással arról, hogy az 1810-iki földrengésről, 

 amely a Bakonyt és környékét rázkódtatta meg, a magyar természettudós 

 lÚTAiBEL egy felette érdekes monográfiát irt, amelyik különösen metodikai 

 szempontból is figyelmet érdemel. Bakatta hálát érdemlő munkái már bebi- 

 zonyították, hogy a földrengések erejének földrajzi elterjedésének grafikus 

 ábrázolása miir régi gondolat volt, de a magyar tudósnak egész bizonnyal 

 semmi tudomása nem volt olasz elődeiről és így eljárásáért az elsőbbséget 

 bizonnyal neki Ítélhetjük. Erre röviddel ezelőtt Réthly tanulmánya hivta fel 

 ismét a figy-elmet. A földrengés, amelyet a Bakouyerdőben fekvő Mór 

 városkáról neveztek el, az erősebbek közé tartozik, amelyek valaha a király- 



* tErdbebenatudieu v. Prof. Dr. S. Günther. (.Natúr und Kultur- VI. 1899. 

 No. 22—23. München.)! 



