138 IIKTHLY ANTAL 



silKOt t'rtck, ép ezen földrengés rtltiil okozott kiirokni alapították Kitaibel és 

 ToMisÁNVl ama kísérlet ükét, lio^y ii lefíerúsebben mefíriizott területet efíy elip- 

 tikiis ^íörbével hatiiroljiik körül, amelyet így ejíy izoszeiztának kell tekinteni. 

 A térképecske felinisa : «Tahnla exlübens lóca in provincia Albensi 

 terrae motu 1810 die 14-. Jan. maximé adflictn». A pleisztoszeizta öv- 

 területén bévül számos templomtorony ábrázolását találjuk, méf? pedig uz 

 összeomlás pillanatát akarva feltüntetni ; azaz ép felbillen a torony teteje, 

 az egyenszárú háromszög alakú kiképzés, amely a tornyot miitati'j oszlü])on állt. 

 Ezek szerint a földrengés nem tartozott a könnyűek közé és bizonnyal meg- 

 érdemelte a monografikus feldolgozást. És ha Kitaibel törekvései egy föld- 

 rengési monográfia (Erdbebengrafjk) létesítésére ép nem tartozik az első ily 

 törekvések közé, amelyeket ily irányi)an ismerünk, de mégis az igazi és helyes 

 gondolatot ugyancsak megfelelő formában juttatja kifejezésre, miért is célsze- 

 rűnek látszott erről a német irodalomban is tisztelettel megemlékezni. Annál 

 is inkább, mert az eredeti mii a magyar határ-oszlopokon túl nem egj'könuyeu 

 volna megszerezhető, talán elhatározza magát Budapest egyik tudós testülete, 

 e munkából egj' új kiadást sajtó alá rendezni. » 



GüNTHER ezen cikkét bővebben tiirgyalni felesleges s így reá térek ma- 

 gára Kitaibel és Tomtsányi munkájára, melynek rendkívül ritka voltát Günther 

 is kiemeli cikkéhez irott számos megjegj'zései egyikében ugyanis azt, hogj' a 

 felette gazdag müncheni kir. udvari és állami könyvtárban sincs meg e 

 munka. A cDissertatio de Terrae Motu» három részből áll. s mind- 

 egyik rész több fejezetből, amelyek ismét pontokra oszlanak. A munka kivo- 

 natos ismertetésekor zárjelben említem az illető fejezet sorszámát, amely alatt 

 az eredeti munkában arról szó vau. Az első rész a földi-eugésekről általában 

 szól s felöleli a munka 1 — 14 oldalait. Az első pontban definiálják a föld- 

 rengéseket, szószerint a következőkép : oA földrengés a földfelsziuének egv"es 

 nagyobb részein jelentkező erőszakos rázkódás» (1). A továbbiakban fejtegetik 

 ama nagy átalakító hatásokat, amelyek a földrengések eredményei s érdekes, 

 hogy minden tengerszorost erőszakos átalakulásoknak állít oda (2) pl. Beh- 

 ring, Gibraltár, Messina, La-Manche s ezt régi írókkal bizonyítja. 

 Seneca műveiből említ régi földrengéseket s mint régebben általában, ók is 

 együtt sorolják fel a vulkanikus katasztrófákat. Hazánkból először az 17G3-iki 

 komáromi földrengést említik (7). A nagy károkat okozó földrengéseken 

 kívül vaunak olyanok is amelyek építenek és ennek bizonyságául felsorolják 

 az Egei tengerből felemelkedő szigeteket s síkságokon keletkező hegj'eket (8). 

 Felesleges említeni, hogj' itt is a vulkánikus erők vannak összezavarva a föld- 

 rengésekkel. Annvira mennek, hogy majd az összes szigetvilágokat ilyformán 

 keletkezetteknek minősítik. Igen érdekes a következő kijelentésük (8): oTéved- 

 nénk ha azt mondanánk, hogy a föld valamelyik része biztosítva van a 

 földrengésektől, minden ugyanazon töi-vények alatt áll, sehol sincs örök nyu- 

 galom, örök mozdulatlanság. 1) Eme tétel ma be is vau teljességgel bizonyítva, 

 csak át kell lapozgatnunk a legutolsó három év nemzetközi földrengésf kata- 

 lógusait. A vulkanizmusuak annyira hive a két tudós szerző, hogy kimutatják 

 a vulkánikus vidékek földrengési tevékenységét (9), s a vulkáni kitörést mint 



