AZ 1810 JANUÁRIl^S li-IKI MÓRI FliLDRKNQÉS. 139 



olyant állítják oda, amely csodnlntoskúp luiiulcnkor niciíelőzi a földrcufíústn : 

 A krátorok mintegy kéményei azon üregeknek, melyekben a földi belső tüzek 

 és más rugalmas matériák képződnek. luneu a kapcsolat a vulkánok és föld- 

 rengések között tagadhatatlan" (10). Es ha felsorolnánk ama helyekot, ame- 

 lyeket eme természeti tünemény szerintük leginkiibb felkeres, durva vonásaiban 

 MoNTESSus körei állanának előttünk. A második fejezet (9 — 14 old.) a föld- 

 rengés ismertető jeleit tárgyalja, de hogy mily ingatag dologról van szó ki- 

 tűnik már az első pontból: tLegszomorúbb, hogy ezen veszélynek biztos és 

 meghatározott felléptét nem tudjuk előre megmondani, hanem váratlanul 

 támad meg» (12). Ma is így vagyunk még. Jeleknek tekintik ők a hosszan- 

 tartó esőzéseket, illetve oly körülményeknek, amelyek fig\ címeztetnek a beáll- 

 ható veszedelemre. sUgyauezt tapasztaltuk azon földrengésnél, amely 1810 

 januárius 14-én Mór és Fehérmegye nagy részét pusztította s melyet 

 később le fogunk irui. -Jelen esetben is az egész ősszel és télen a legnagyobb 

 esőzések voltak. minélfog\a a móri völgyben áradások keletkeztek, a levegő 

 nehéz felhőkkel volt telve több hónapon át s mindennemű szelek dühöngtek 

 fenyegető előjeleként a bekövetkező veszélynek. o (13). További előjelek a 

 bolygótüzek, kénkigözölgések, állatok nyugtalan volta és a levegő különös 

 állapota, morajok s dögletes gázok felemelkedése, forrás- és kiítvizek megza- 

 varodása : oUgyanez esett meg az 1763-iki komáromi földrengésnél s leg- 

 újabban a fehérmegyei Csernye, valamint a szomszédos helyeken, de hogy 

 már a földrengést megelőzték volna, a lakosok szerint kétes értékű. » Az első 

 rész utolsó fejezete a földrengések különböző nemeivel ismerteti meg a mű 

 olvasóit (16). Négyfélét említenek. Az első : függőleges lökésekből áll. a má- 

 sodik : oscilláló mozgású a felszínen ide-oda mozog, a harmadik : hullámzó s 

 hajó módjára inog, végül a negyedik : a legveszedelmesebb, mert tüz csap ki 

 a földből, víz, hamu, homok s kövek löketnek ki a levegőbe, s ezek mutatják 

 leginkább az összefüggést a földrengések és a vulkánok között. Ma a négy 

 fajtát kettővé vonjuk össze, de ezzel is csak a mozgás milyen voltát világí- 

 tottuk meg. De ezen nem is szabad megakadnunk, hisz csak 64 évvel később, 

 1878-ban történt erre nézve az első eredményes kísérlet Hoebnes részéről. 

 A vertikális mozgást kevésbé veszedelmesnek tartják s felsorolják, hogy Csóka 

 helységben a függőleges lökések kárt nem okoztak, de más szomszédos helyek 

 nagj- kárt szenvedtek (17). Megmagyarázzák azt is. hogy az épületek miért 

 szenvednek kárt főleg felső részeikben, tehetetlenségük miatt. Az utolsó pont 

 igen érdekes konklúzió s érdemes szószerint idézni (18) : nEzen négyféle föld- 

 rengés formából arra a konklúzióra jutunk, hogy az nem a föld felszínén és 

 annak környékén, hanem mélyen a föld alatt, mintegy belső erők zárjának 

 feltörése által keletkezik, midőn azok utjokat megtalálják. Hogy történhetik 

 meg ezenkívül az, hogy erős városokat és magas hegyeket a föld elnyel, 

 hacsak nem úgy, hogy a mélységben rejlő erő ezen nagy nyílásokat maga 

 kiszakítja. De nem is volna képes a földrengés oly nagy távolsá- 

 gokra elhatolni, ha nem a föld mélyében lenne a fészke, hanem 

 a felszínén. A mély tengerek sem volnának képesek ily nagy háborgásra, 

 ha a földrengés nem az alattuk elterülő földben volna. » 



