lí-t RÉTHLY ANTAL 



előtt (30) 8 " i 6 és ' * 7 ára közö toszik a különböző helyeken, de vacujegy/Ák, 

 h(»f,'.v 'ii rougési idő kiilonlisé^' talán a tiivolsiijíokkal aniuvosn. Pedig Kitaiüel- 

 nck lett volna módja pontos időt kapni, mert csak a budai mcf^fifívoléseket, 

 valamint a wieuiekot kellett volna fifívdembe venni, de ki gondolt akkor 

 arra, hogy a főldrengési hullám sebessége oly nagy, hogy még ha a budai 

 vagy wieni adatokat is veszi a móri rengés időpontjául, legfeljebb ' t perccel 

 téved, míg a helybeli adatok még az 'A órai pontosságot sem nyújthatják. 

 Még az egységes idő is ismeretlen volt akkor és csak a csillagászok éltek 

 vele. A wieni csillagdán 5 óra 53 perckor észlelték a földrengést, amidőn 

 ott megállott a csillagdn órája. Az óra NW — SE irányú falon állott s így a 

 lengési síkkal párhuznraosan jött a lökés, mert ennek iránya is SE felöl jött. 

 Csak még az volna a kérdés, hogy mily idő ez, természetesen wieui helyi 

 idő, mert akkor másról nem volt szó. A wieni időadat vonatkozott M° l2' 27" 

 grw. keleti hosszúságon átmenő délkörre, míg Mór helyzete 18° 15' 20"; 

 eszerint a hossznság-kíil(inl)ség 4° 11' 53" időben közelítő pontossággal 16 

 perc és 48 másodperc. Eszerint Mórott a wieni időadat és a hosszúság- 

 különbség figj'elembevételével a földrengés este G óra 9 és 10 perc 

 között volt. valószínűbb a (1'' 9"". mert bizonyos időnek is kellett eltelnie, 

 amíg a főldrengési hullám Wien be ért s az óra sem állott meg rögtön, ami 

 inkább c'>ak akkor fordul elő, ha a lökés iránya merőleges a lengési sikra. 

 Számos helyen említenek iiüir lökést jóval íi óra előtt, ha jól jártak ezek 

 között egyes órák, úgy gyengéi)!) előrengésről lehetne szó, bár mindenütt úgy 

 tárgyalják a szerzők a földrengést, mint amelyik hirtelen, a legnagyobb lö- 

 késsel köszöntött be. Sajnos a budai csillagda órájiin tett megfigyelést nem 

 ismerem s eddig még nem is sikerült kikutatnom. A továbbiakban az utó- 

 lökések gyakoriságáról, valamint elterjedésükről vann^ felette érdekes adatok 

 (31), de sajnos hiányosak. Az utórengések száma igen nagy volt, így januárius 

 14-én este és éjjel Mórott a kapucinusok 48 erősebb lökést jegyeztek fel, a 

 csurgói vadászlakban a vadász 40-et észlelt, amelyekből 1/ estéli 7 és 9 óra 

 közé esett, Iszkaszentgy örgyön 11 lökés volt, Isztiraéren és Bodaj- 

 kon 30, Balinka, Csurgó és Csókakön 2(), Gúthou 18, továbbá számos 

 erős lökés Cser ny én. Ve legén is számtalan lökés volt, de a földön fekvő 

 juhpásztor 14 erősebbet észlelt az első éjjelen, sőt azt mondják, hogy a föld 

 nem szűnt meg remegni. Január 14-étöl februárius 17-éig a Eitajbel és 

 To.MTSÁNYi által bejárt területen a föld sohasem pihent. Á föterületen már az 

 első két hét alatt 100-nál több lökést jegyeztek föl (32), így Mórott egy 

 megbízható észlelő I. 22. — 11. 5-éig 124 lökést, a kapucinusok pedig 

 I. 14.-11. 13. között 1000-uél többet jegyeztek fel. Sajnos, a szerzők az ada- 

 tokat nem közölték kiváló munkájukban s a kezeim kiizött eddig megfordult 

 kéziratokban sem volt seriimi nyoma. Lehetségesnek tartom, hogy idővel még 

 előkerülnek ezen régi. igen értékes adatok a kapucinusok levéltárából. Kitai- 

 BELék sok levelet kaphattak az utórengésekről, mert megemlítik (33), hogy 

 már Csák vár, Sárkány és Fehérvár ott kevesebb lökést éreztek, íovábbá 

 Császár és Kisbérről jövő levelek csak 10 lökést említenek, míg Kocs 

 és Marton vásáron ezek száma 3 volt. Velence, Nyék és Fehérvárott 



