AZ IS 10 .lANUÁRIUS 1 1-IKI MllllI FOLURKNGÉS. \i'.t 



luirrundik foji'zetóbon (42 — 45. oki.) vé^ül a szerzők ezoii iöldrcufíésrül való 

 véleményiiket adják elő ama mogfigyelósok alapján, aruelyeket ott lielyl»en 

 végeztek (45) : "Alig szenved kétséget, hogy a rengési ok gócpontja gyanánt 

 a Csókahegy felső (északi) vógót kell tekiutcuüuk. melynek szomszédságában 

 lévő Mór szenvedett legtöbbet a rengések által ». A rengés haladásának gyor- 

 saságáról megbízható adat nincs, ami érthető, hisz makroszeizmikus időada- 

 tokból mai nap sem tudunk semmit sem kimutatni. Azt azonban kimondják 

 a szerzők, hogy a rengés terjedése nem volt pillanatnyi, hanem fokozatosan 

 haladt sugárszerűen előre a földrengés. A haugtüneraény haladását különösen 

 jól megíigyelték többen, ami könnyebb is, mert lassúbb a haladási sebessége 

 és könnyen megfigyelhető a hang erösbödése. Végül a mozgás ereje a góc- 

 ponttól távolodva enyhült, de nem mindenütt arányosan, s így nem ismerve 

 fel a geológia szerkezet, illetve felépítés módosító hatását, kimondják a követ- 

 kezőt : « Nyilvánvalónak látszik, hogy a hegyek akadályai a rengés tovaterje- 

 déséneko. A tétel látszólag helyes ugyan, a kegyeken, massivumok vagy tömeg- 

 közetek, a földrengés pusztító ereje jóval kisebb, de a földrengési hullám 

 tovaterjedésének ép nem akadályai, mert az itt jobban, illetve gyorsabban halad 

 tova, s kevésbé absorbeálja a rengés erejét, mint laza közetek és így csak 

 látszólagos földrengési szigetet alkotnak. 



A mimka nagyobb felét foglalja magába a III. rész (42 — 1 10), mely szól 

 a földrengésekről általában és kapcsolja az ismereteket a fehérmegyei föld- 

 rengés alkalmával megfigyelt tüneményekkel. Felsorolják a földrengési elmé- 

 leteket (50), u. m. MiLETOsi Thales, Anaxaqobas, Empedocles, Anaximenes s 

 másokat. Kihallgatták KiTAiBELék a móriakat is, hogy mi a véleményük az ő 

 földrengésükről"?: negyhaugú véleményük az, hogy a már két óv óta tartó 

 több mint 300 földi-engésnek más oka nem lehet mint az, hogy a szilárd 

 földkéreg alatt nagy tömegek zuhannak le a mélységbe s útközben odaütköz- 

 nek a szilárd oldalakhozo. Mindezen véleményeket elvetik a szerzők, azonban 

 ■tárgyalják a két legújabb véleményt, u. i. amelyek a kitörésre utat kereső 

 vulkanizmus mííködésére akarják visszavezetni a földrengéseket, vagy akik a 

 fold belsejében lévő elektromos feszültségekkel s azok kiegyenlítődésével óhajtják 

 magyarázni. 



A következő fejezetek e két elméletet tárgyalják nagyon behatóan. Nagy 

 szerepet juttatnak a földben lévő piritnek : amely vízzel mállik (58), tűzben 

 bomlik s könnyen fejleszt gázokat s felrobbantja a közeteket. A víz és gőz 

 feszerejéről is sokat írnak (53 — 55), bizonyítva ezeknek hatalmas robbantó és 

 repesztő tulajdonságait, ha nagy nyomás alatt vannak. Még a levegő rugal- 

 masságának erejét is felhozzák (64), bizonyítva ezzel, hogy a bezárt levegőnek 

 felmelegítve mily erővel kell bimia. A kiömlő mérges gázokról is sokat írnak 

 (66), majd arról, mikép fejlődnek a földben a különböző gázok. Ezen fejeze- 

 tekre nem terjeszkedem ki, mert mai felfogásaink szerint nem tartozik már 

 a szeizmológia ke:etél>e s ép csak megemlítem ezeket, valamint a szén- 

 szulfid (71) erejéről irott fejezetet. Már most arra a következtetésre jutnak, 

 hogy az így fejlődött gázok felhalmozódnak a föld kérgében lévő üregekben, 

 s ott felrobbanva földrengéseket idéznek elő (72). A földrengés okául Kitai- 



