AZ ISIÜ JANDÁRIUS 14-lKl MÓRI FÜLDREXOKS. 151 



felé vonulnak. Nagyobb mennyiségbeu még Maróth, Visegrád, Dömös, 

 Tokod, Sári sáp, Pomáz, Kovácsi és Bakony hegyeiben, pár órányira 

 Pápától, nemkülönben olöfordul Siófok, Balatonkajár mellett is. Elő- 

 fordulnak kéntartalmú piritek Almásnál, a p o m á z i agyagban és a budai 

 Császiirfürdöhöz közeli kövekben. Vannak ezen környéken földalatti tüzek 

 által melegített forriisok, melyek mind azt bizonyítják, hogy minden feltétel 

 meg\-an arra, hogy földrengés ezen elmélet szerint megtörténjék. Bővebben 

 immár nem terjeszkedem ki az itt Írottakra s hogy mennyire túlhaladott 

 dolgok ezek, azt felesleges fejtegetni. A legutolsó fejezete az illusztris mun- 

 kának a földrengés elleni védekezésről (VI. 106 — 110. old.) szól. Látjuk, hogy 

 már a legrégibb időkben történtek ily kísérletek, így mély kutakat ástak, vagy 

 földalatti kivezető üregekkel akartak védekezni. Plinius szerint (115) a bar- 

 langok kedvezők, mert elvezetik a gázokat. Perzsiában Taurini lakói az 

 1721 IV. 26-iki nagy földrengés után mély kutakat ástak s elmaradtak a föld- 

 rengések ! De jól jegyzik meg, ki tud oly mélyre leásni, ahol eredő helye van 

 a bajnak'?! A mű befejező mondata a következő: uBe kell ismernünk, hogy 

 nekünk halandóknak semmi módunk nincs védekezni eme baj ellen, s ebben 

 a tekintetben ott vagyunk, ahol a régiek. Lehet, hogy mint Seneca mondja : 

 • fog majd jönni idő. midőn utódaink csodálkozni fognak, hogy mi ezen vilá- 

 gosan érthető dolgot nem tudtuk felfogni ». 



Bizony SEXECÁtól KiTAiBELÍg eltelt tizennyolc évszázad, s azóta újabb 

 100 év, de még mindig nem pattant fel ama titkos zár, amely elfödi előlünk 

 a földrengések magyarázatát. Pedig az utolsó évtizedekben mily erősen dol- 

 goznak rajta, hányan gondolták, hogy már nyitjára jutottak a dolognak s 

 mégis mindig akad alapos ellenvélemény s vájjon bebizonyítani az elmélete 

 helyességét kinek fog sikerülni? 



* 



Keá térhetek most már an-a a második feladatra, amelyet a móri föld- 

 rengésre vonatkozólag magam elé tűztem. U. i. a régi anyag alapján való 

 feldolgozásomat ismertetni. A dr. Sávolt és Kazay barátaim által, valamint 

 az általam gyűjtött megfigyelési anyagot kellően felbecsültem a földrengés 

 erőssége szempontjából és ezen adatokat reá vezettem egy térképre. így sike- 

 rült több érdekes dolgot megállapítanom. Vegyük sorra a rengési terület öveit ; 

 a földrengési terület, amelyen a földrengés ereje a tizenkettes skála szerint 

 legalább 9° volt, magába foglalja Mór, Ondód, Bodajk, Csurgó, Gúth, 

 Isztimér, Baliuka és Eszény pusztát. Ezen területen a földrengés éveken 

 át ismétlődött s a letelt 100 év alatt utoljára 1909 december 19-én reggel 6 

 órakor éreztek Isztimér cn földrengést. A 8°-os izoszeiszta magába foglalja 

 már Császár, Csákberény, Iszkaszentgyörgy, Jásd, Csernye és 

 Veleg községeket. Jóval nagyobb a 7° erősséggel megrázott, terület amely 

 magába zárja Szend, Csákvár, Várpalota, Zircz és Kisbért. A 6°-os 

 izoszeizta északra Környe, majd Kozma, délkeleten Csősz, délen Vörös- 

 berény és Veszprém és nyiigaton Ugod által határoltatik, mmél gyengébb 

 rengési területre megj-ünk át, annál bizonytalanabbá válik a határ, ami elvégre 



