l.'iV UÉTHLY ANTAL 



li'(,'esui'k ki'll tiirtauoiii, luirt clvt'{,TL' uz ún voualiiiiu szerkt-sztésóuúl usukis az 

 oly helyekre lehettem tekintettel, amelyek aagyohb települések s mint ilyenek 

 liövelili alkalmat iiyújtdtfak a foldri'iitífs okozta károk nicfíiillapítá.sára. Feltii- 

 iiöcii egyezik » Szeii il— Bo k 0(1 Kiipoliiiiu át vetett törésvonal a Takoeb- 

 féle Vérteshegységi törésvouallal, u. i. ép E ápol na eocénkori törések 

 és az ómioi'éube eső mozfjásokat feltáró vonalak felett fekszik. Toldii vonalaim 

 ellenőrzésétől el kell tekintenem, de nagyon valószínűnek kell tartanom, hogy 

 azok is teljesen egyezni fognak a többi geológiailag megállapított törésvonallal, 

 illetve vetődésekkel. A térszín ilyetén kialakulása Taeoer szerint ' a harmad- 

 kor elején, vagy a mezozoikum végén ment végbe: tKisebb és inkábi) csak 

 helyi zavaroktól eltekintve, a Vérteshegység tektonikus kifejlődésében két 

 főszakaszt kiilönböztethctiink meg. Az idősebbet eocén előtti, valószínűleg a 

 kréta és az eocén korszakok határán mutatkozó rétegzavarodások jellemzik, 

 míg a fiatalabb, amelynek a Vérteshegység mai térszíni kialakulását kö- 

 szönheti, ó-miocén eredetű. A fiatalabb törések a régebbiek irányát követik. » 

 Taeoer is elismeri, hogy a mór — székesfehérvári vetődés mentén gya- 

 kori földrengések keresik fel Mórt és Csákberényt s Montessds szerint 

 itt 1810-beu nyolc napon át voltak szeizmikus tünemények. Mint láttuk a 

 szeizmikus zavarok eme vidéken három éven át majd állandóak voltak, s száz 

 év óta hosszabb vagy rövidebb megszakításokkal mindig tartanak. Földrengési 

 szempontból felette érdekes tehát eme terület. A gyakori földrengések mintegy 

 bizonyítják, hogy ezen főtörési vonal mentén ama nagy rétegzavarok, amelyek 

 a mezozoicum végén és a harmadkor elején kezdték kialakítani a Magyar- 

 Közép hegységet röghegységgé, még mai nap is tartanak. A nagy feszült- 

 ségek eme rögök között, még nem váltódtak ki teljesen, bár a lassú elhalása 

 a földrengéseknek arra vall, hogy a nyngalora egyelőre beállott. 



Majd egy évszázad múlt el a KiT.UBEL-miuaka megjelenése óta, s amíg 

 ők már akkor határozottan kimondották a földrengésnek az okát, mi ezt 

 nem tehetjük meg. Az első hitelesen megállapított tJirésvonalak eme vidéken 

 tehát e krétakorszak végére teendők, mert az eocénl)an már röghegységgé ki- 

 alakult volt a Vérteshegység. Érdekes volna tudni, hogy mily mélységbe 

 terjednek le a törési vonalak, azonban ennek megállapítására ma nincs köz- 

 vetlen módunk. 



Azonban a földrengési megfigyelések alapján Kővesligethy dr. elméletével^ 

 meg lehet állapítani a földrengés fészkének mélységét. Bővebben nem térek ki 

 sem magára az elméletre, sem a számolás menetére, csak megemlítem, hogy 

 Cancani fölállította a földrengések erejének megállapítására a 12 fokos skálát, 

 amelynél a rengés maximális gyorsulása mértani haladvány szerint növekedik, 

 míg a skála értékei számtanilag emelkednek. 



> I. m. : Pag 110 és Ifi'i. 



- KövKsuGETHY Radó de. Sei smon oni ia. Modena 1906. 



'•* Valamint Réthly A. "Az 1906. évi magyarországi földrengések" ciínü év- 

 könyvben: dr. JÁNOSI Imre és Eéthly Antal: A makroszeizmikus rengések feldol- 

 gozása. (77 — 134. old.) Budapest. 1907. 



