176 Vadász m. klkmkr 



l'uiuiiz viiK'ki'ii tiilajisiiu'reti fL'lvótfk'im alkiilináviil tul)l) py ru lu-tore- 

 déket tiiláltiiin ii KoK'vkii-tol DK-ro. köriiDioIii) "/* kin.-nyirL' a Dobruvodához 

 Vfzi'ti! úton. Itt sárga, kissé iszujios lioiiiokl)aii tohb rosszul megtartott példáuyt 

 sikerült •Jtyíijtoiii'Mi. 



Kiváuatos volua itt e szép alakból egy-egy ép példilny utáu kutatui. 



Kt'lt Jiiidapcsteu. I'JIO jauiiiírius lii'i 1-én. 



AliATOK A MAlíVAIÍ K<")/Kl'IIK(íVSÉG DrNÁNINNKNI 

 S/I(tK'I'1í( )( i K INJ'IK GI'K )U Ki I.ií .Á ÍK )Z. 



Irta: \'.\dász M. Eleméií dr.' 



Viictól keletre és északkeletre a niediteiTiin halonividékböl elszigetelt 

 hegyrögök emelkednek ki. Három kisebb-nagyobb rögből álló csoportot kiilön- 

 böztetbetiink meg, úgymint a Nagyszál liorstját, a csövárnézsai rögcsoportot 

 és a romliány — alsópetényi rögöt. Geológiai viszonyaikkal elsösorl)an Szabó 

 József foglalkozott, majd az átnézetes felvételek során Stache írja le képződ- 

 ményeiket. Azóta csak Fbanzenau és Eoth Lajos adtak idevonatkozó egyes 

 megfigyelési adatokat. 



Felépítésükben a triász- és a puleogéu-képződmények vesznek részt. 

 A triász legmélyebb tagja sötétszürke, szarukőtartalmú bitumenes mészkő, 

 amely az eddigi leírásokban (Stache-Hauer) j urai d ösza ki nak volt 

 véve. A belőle kikerült kövületek, nevezetesen Pcnldcnnns tirolensis Lbe. 

 Amphiclina xqitamula Bittn., Thecospira tcnuistnata Bittn., placunopsúok, 

 Pectcn hullcníiis Wöhrm., Pccten cfr. DecUei Par., Avicula hnllrnsis Wöhrm.. 

 Myoconclui lombanlica Haü., Sniulu strir/ihila Goldf., Mj/ophorícuyiliutii 

 lineutuiii AVöHRM., Trarliycerus xp.. MonoiihyUües (Mojsvarites) cfr. Agenor 

 Moja., Pliyllocerus Iriasüunt nov. sp. biztos.in megállapítják triász korukat 

 s pontosabb sztratigrafiai helyüket a karniai emelet raibli 

 szintjének alsó részében az alpesi carditás rétegeknek meg- 

 felelő helyen jelölik ki. Ezek a rétegek csak a csővári rögben bukkannak 

 ki hosszanti törés mentén. Fedőjük a fődolomit, moly itt is, továbbá a 

 Nagyszál déli részén típusos kifejlődésíí. 



A triászképződmények sorát a dachstein mészkő zárja le, mely 

 elterjedésben niindbárom rögcsoportban nagy szerepet -k-ísz és a rögök mor- 

 fológiai jellegeit is megszabja. Megalodusok seholsem észlelhetők benne, úgy- 

 látszik főként korallogén származású. Bizonytalan kövületnyomok gyakoriak 

 benne, biztosan felismerhetők, azonban ritkák. Egy ponton Nézsa határában 

 került ki belőle "lithoilcndronoso darabokon kívül néhány brachiojiodar' köztük 



• Előailta az 1910 jan. .">. szakülésen. A munka egész terjedelmében a m. kir. 

 Földtani Intézet Évkönyve XVIII. kötetében fog meíjjelenni. 



