l!>4 MHKKrKU ZOLTÁN 



liuii fdrtt'in'í fiTlőzósi'Vi'l Volt kiqiesiiliiliis. Iíi'szIm'ji tcliiit a csiipiiilókliiány miatt 

 sziillott ali'iMi a tiiiisos kút vizének színe : áf ha csak ez a konilinénv foifíott 

 viilna fenn. akkor é|i|)eii ellenkezőiéig sokkal koncentri'illalil) vizet várniink. 

 iliután Hmszt úr szerint oly li-íenst, amely a vízlien oldott timsót szi- 

 láril alaklian kicsaiin:i. feltételeznünk nem lehet, csak efíy nnifiyarázatot ad- 

 hatunk. .\ kút iisiisakor elérték az alapot sz(ilf;iiltat(') dolomitot. Azt hiszem. 

 hof;y a kút vize ehhe az áteresztő kőzet he lillandéi utat tahilvém. ahha elszi- 

 vill'-íott. Az évek soréin keresztül a uiedencesze^'ély felől lassan niozf^é) talajvíz 

 a kioldliati) séikat nnir najíyohhrészt kioldotta s az újouuan idekerülő víz 

 Diindinkáhh és inkéihh liífjahhéi lett. Ennek a kitú<íziisnak lehetősétfe iiinc-sou 

 kizárva, mert m nt tőhliször kiemeltem, a kút erjész közel fekszik a medence- 

 szegélyliez. Mindezeket a kör, Iményeket (isyt'lemhe véve, nem tartanám indo- 

 kolatlannak — ei;y a medence közepe táján mélyeszteudő kút i'itján a 

 tim.sós víz gyakorlati értékesítésének inegkisérlésót. 



ITCCKI.KK: .\ (iAXTl TDlSdSVI/r KTT \SV\XV\1, 



Irta : Toiíoiíffy Zoltán dr. 



.\ kékes.szirke asíya.íihan egyes kisebl) ércfészkok vannak kiválva, ame- 

 lyek uagyohhrészt ;<i)v'/böl s lielyenkiiit marku:ilW>\ állanak. A gyűjtés utáu 

 közvetlenül a piritet biztosan nem lehetett felismernem, mert kristályai igen 

 aprók, erősen rostozottak. Konibiuácié)juk pedig olyan, hogy a rosszul mérhető 

 szögértékeket a nnirkazit egyes alakjaira is vonatkoztathattam volna. Időköz- 

 ben azonban az anyag kissé elmállott, s így az állandóbb //írj/ fényes kris- 

 tálykáit a megbarnult, fényét vesztett niarl;aziüó] könnyen elválaszthattam 

 xigy, hogy a további meghatéirozás miir nem ütközött nebcz.ségekbe. A jnrit 

 fürtös gumókat képez, amelynek felületén az apró kristálykák közt helyen- 

 kint nagyobb. 1 mm-es egyének ké])ződtek. A kombinációt hordó főalak az 

 0(111) oktaéder, amelynek csúcsait az erősen rostozott. sokszor teljesen legöm- 

 bölyödött R (álO) peutagondodekaeder és az f( 1 100) hexaéder módosítja. Mint- 

 hogy az oktaéder lapok nagyon egyenetlenek, tördeltek, élszög ik többnyire 

 csak hozzávetőleg, sokszor csak I — 2° eltéréssel határozható meg. A markit- 

 zit valamivel nagyobb, részint egyszerű táblás kri.stályokban, részint ikrekben 

 található. Alakjai az )íí(110) prizma, a (-(001) fővéglap, s a z(012) és /(Oll) 

 bracliydóma. Az m lapok ismétlődése által igen gyakran beugró szögek kelet- 

 keznek, amelyek a markazitra jellemző fogazott élű kristályokat, a bányászok 

 «Kammkiesi)-ét eredményezik. Az ikerkristályok az ))í(1I0) prizma lapjai sze- 

 rint igen gyakoriak. Felismerésük már mérés nélkül is könnyíí, egyrészt az 

 m m beugró ikerszög, másrészt a közös c véglapokuak brachydiagonális ros- 

 íozottsága folytán, amely az ikersíklioz szimmetrikusan, két irányban helyez- 



