TÁKSULATI ÜGYEK. ÜOiI 



adhat, mint több vízben, több foszforsav. Ez az elmélet Ián vege. 

 Természetes tehát, hoj;y minél több íos/forsav van az oldatban (ii talnjiibban minél 

 gazdagabb), minél több oldat vétetik fel naponkint (minél nagyobb a még nem 

 kártékony nedvesség) és minél több napon keresztül történik a felvétel (a tenyé- 

 Bzeti időszak minél hosszabb) annál több foszforsavat, vagy más tápanyagot 

 gyűjthet össze a tenyészeti időszak végére a növény. Ezért olyan fenomenálisan 

 buja a melegégöv alatt a mocsári vegetáció. 



Teli át ugyanazon növénynél minden más körülménynek azo- 

 nossága mellett, minél nagyobb a talajnedvességben foglalható 

 (vagy foglaltatható) tápsóknak mennyisége vagy az ezeket feltüntető szám, 

 annál szebb kell, hogy legyen a vegetáció. Ez az elmélet gyakor- 

 lati alaptétele, a mulynek igazságát az eddigi elemzések megerő- 

 sítették. A talajnedvesséf; táps^'-kbiin való gazdagságát, illetve ennek mérték- 

 számait, pedig a valószínű talajnedvességgel arányos finomrész tartalomnak a tapsok 

 tényleges mennyiségéhez való viszonya fejezi ki. Ezen elmélet alapján igen sok 

 növény tenyészeti és talajtani gyakorlati probléma fejthető meg, valamint a 

 reális tápsó pótlásnak (trágyázásnak I is alapját képezi.» 



DiCESTY Dezső előadásához hozzászóllott Sigmond Elek dr. műegyetemi 

 tanár, rendes tag. Nem éiti — • úgymond — hogy lehet az, hogy előadó csak a 

 foszforsavat vette tekintetbe, s az összefüggés mégis megvan a vegetációval ; azon- 

 kívül a meteorológiai viszonyok különbözőségét nem látja kidomborítva. Dicenty 

 hosszasabban válaszol, újból kifejtve elméletét. 



ScHAFARziK Ferenc elnök DicRNTY tagtársat előadásáért őszintén üdvözli, s 

 neki köszönetét fejezi ki. Feltéve, hogy a közlött adatok általánosabb megerősítést 

 nyernek, akkor Dicextv tagtársunk egészen új nyomokon halad, s reméli, hogy 

 eredményei nagy hasznára fognak válni a mezőgazdaságnak. 



Ezután LÁz.\R Vazul bányamérnök, r. tag előadja a biharmegyei 

 Nagybáród szén telepeinek geológiai viszonyairól bz<'i1ó értekezését. 



-•i. Bihar és Eézhegység között a Sebeskörös mentén elterülő medencében, 

 mely Bucsától ENy-i irányban vonulva Mező-Telegd környékén lép összekötte- 

 tésbe a Nagy Magyar Alfölddel, három széntartalmú réteg különböztethető meg. 



t() A legidősebb rétegcsoport krétakorú, melyet nagy faunája, mint pet- 

 rográfiai kifejlődése a felső krétába az ú. n. Gosau rétegekhez sorol. Ezen réteg 

 komplexum a medence északi részén van igen szépen és t.anulságosan kifejlődve 

 és három főbb csopox-tra tagolható. Az alsó rétegcsoport főleg erősen csillámos sötét- 

 szürke agyagos homokkövekből és agyagokból áll. mely széntelepböl, szénpalából 

 és bitumenes márgából álló édesvízi réteget tartalmaz. A közé|jsö csoportot aeteo- 

 nellás, nerineas, hippuriteses és nagy inooeramiisos homokkövekből, márgákból 

 és meszekből álló padok alkotják. A felső csoport kövületmentes és sárga színű 

 agyagos homokkövekből és fehér kvarc konglomerátumokból és homokkövekből áll. 

 A széntelepet Nagy báródon a V. Muskában bányásszák. A jó minőségű barnaszén 

 6500—68(10 Ca. fütőképességű, 2'0 — 25 m. vastag. Erősen dizlokálódolt, a mely kö- 

 rülmény a bányászkodást nagyon megnehezíti. 



h) A mediterrán képződmények Nagybáród és Korniczel között vannak ki- 

 fejlődve a medence éjszaki oldalán, amiket barnásfekete agyagok és világosszürke 

 homokkövek alkotnak. A D. Sztrune déli lejtőjén régi bedőlt kutató tárna, a Lazó 

 előtt több métermázsa jó minőségű barnaszén fekszik. Az öt évvel ezelőtt ott dol- 

 gozó munkások állítása szerint a telep vastagsága 2 m. Más helyen a telep fel- 

 tárva nincs. 



Földtani KüiWny. XL. köt. tílO. 14 



