FÖLDTANI KÖZLÖNY 



XL. KÖTET. 1910. MÁJÜS-JÜNIUS. á-li. FŐZET. 



A RISSA1ÍMA81 GAZKIT KDLOZS MEGYEBEiN. 



Irta : Papp Károly dr. 

 Két táblával és liat ábrával. 



Bevezető. 



A bányászkodás történetében nagyon gyakori eset az, hogy a kuta- 

 tások közben egész másra bukkannak, mint amit kerestek. Ez történt 

 a Mezőség szivében, Kissármáson is. Itt ugyanis a magyar kincstár 

 kálisóra kutatott, s e helyett a fúró földigázra bukkant. 



A kissármási 302 méter mélységű fúrásból jelenleg olyan rengeteg 

 erővel tör fel a földi gáz, hogy ehhez fogható gázkitörés sehol Euró- 

 pában nincs, sőt még Északamerikában is csak néhány gázkút szárnyalja 

 túl. Ez annál meglepőbb, mert a kissármási Bolygó-rét pocsolyáiban 

 csak igen gyenge gázbuborékok mutatkoznak, úgy. hogy amikor ezeknek 

 a nyomoknak az alapján a fúrás helyét kijelöltem, bányamérnök bará- 

 taim a gázbuborékoki-a ügyet sem vetettek, s csak akkor kezdtek figyelni 

 a gázra, amikor ez a 122 méter mélységben az első akadályt okozta. 



A kissármási kút tehát azzal a fontos tanulsággal szolgál a gya- 

 korló geológusnak, hogy a természetnek a legcsekélyebb jelenségeit is 

 igen ajánlatos megszívlelni. 



A mezőségi mély fúrások megindítása Lóozy Lajos dr. egyetemi 

 tanár és Mály Sándor miniszteri tanácsos urak nevéhez fűződik. Lóczy 

 tanár úr adta ugyanis azt az eszmét, hogy a kálisóra való kutatásokat 

 az Erdélyrészi Medence közepén kell megkezdeni, s ezt a nagyszabású 

 tervet, Mály Sándor pénzügyminiszteri tanácsos úr javaslatára, a magyar 

 kormány magáévá tette. Igaztalan volnék azonban, ha föl nem emlí- 

 teném e helyütt Cholnoky Jenő dr. kolozsvári egyetemi tanár urat, aki 

 az Erdélyi Hírlap 1906 november lo-iki számában közölt "Káli- 

 sóbányák Erdélyben" című tárcájával nagyban hozzájárult a 

 fúrások megindításához. 



Közbevetőleg megemlítem, hogy 1906 július hó 12-én kelt szak- 

 véleményemben, amelyet Pazar István közegészségügyi mérnök úrral 



FuUltaiu Kúzl^ny. XL. küt. 1910. ^*' 



