A KISSÁRMÁSI UÁZKÚT KOI.OZS MEOYKIIRN. 30!l 



déli oldalán búzódó kelet-nyugati irányú gerincre fölhágunk, rögtön 

 szemünkbe ötlik, hogy míg az északi oldalon szakadékos palák vannak, 

 addig a déli oldalt diluviális sárga agyag borítja. A délfelé húzódó 

 horpadást tehát vastag agyagtakaró töltötte ki, amelynek vastagsága a 

 tanyai kutak tanúsága szerint 6 — 15 méter között váltakozik. A sárga 

 földben helyenkint jókora mészkonkréciók is akadnak. Az északi oldalon 

 liiányzik ez az általános diluviális takaró, s csak itt-ott látunk csekély 

 terjedelmű sárga földet. Ha most már ezt a sárga földet figyelmen kívül 

 hagyjuk, úgy felülről lefele a következő rétegsorozatot látjuk. Az 506 

 méteres magaslaton sárgásszürke színű homokkő van előttünk, csaknem 

 vízszintes rétegekben. Alatta a 4oí» méteres gerincen csillámos sárgás- 

 szürke laza homokkő látszik, az útbevágáson 2*" DK-dülésü rétegekben. 

 A Sármás felé tekintő szakadékok pedig szürke színű csillámos homok- 

 követ tárnak fel 3 DK-dülésü padokban. Ezt a homokkőcsoportot én 

 még a szarmata emeletbe sorozom. Ez a képződmény körülbelül Nagy- 

 sármás falu felső széléig a 380 méter tengerfölötti szintiéi tart. 



Csak a falu felső szélén kezdődő palákat tartom a Koch Antal 

 tanár úrtól felsőmediterrán emeletbe sorozott mező- 

 ségi paláknak. 



Ezek a szürkés pala- rétegek a nagysármási temető alatt, a 3(11 m. 

 domb tövén, a közbetelepült vékony dacittufa paddal együtt, 6-os dél- 

 nyugati dülést mutatnak. Ugyanezek a szürkés palák 4 kilométernyire 

 kelet felé, a kissármási Bolygó-rét keleti dombjain ellentétes, neveze- 

 tesen 5 — 6° északkeletészaki dűlésben látszanak. 



Ezek szerint itt vagy antiklinálét vagy vetődést kell keresnünk, 

 amelynek a tengelye ÉNy -lól DK-íelé halad. Ebbe az irányba esik az 

 a két mellékárok, amely a Bolygóréttől egyrészt ÉNy s másrészt DK-íelé 

 kiágazik. 



A délkeletről idehúzódó árokban, valamint magán a Bolygóréten 

 is számos pocsolya van, amelyekből gyöngén bugyborékoló földi gáz 

 áramlik ki. Azonkívül a rét közepén van báró Bánffy Dezső őexcellen- 

 ciájának egy kis sósfürdöje, amelynek a képét a 11. ábrán be is mutatom. 



Ezeknek a pocsolyáknak a vizében Kalecsinszky Sándor dr. m. k. 

 fövegyész, illetőleg Buday Ernő m. k. fémkobómérnök urak a következő 

 mennyiségű konyhasót és kálisót konstatálták : 



Fajsúly 



I. BÁBÓ Bánffy- féle Sósfürdő „ 1'039 



la) « « nyílt Sóstó _. 1-006 



III. <i « mocsgázas Ferdő 1-004 



Az 1908 július hó 8-án költ jelentésemben ráutaltam arra, hogy 

 a Bolygórét folytatásában úgy északnyugat, mint délkelet felé több 



