A KISSÁRMÁSI OÁZKÚT KOLOZS MEOYÉBEN. 321 



1909. évi április hó 22-én 302 méter mélységben be kellett szüntetni, 

 minthogy a rengeteg erővel kitörő földi gáz a további fúrást egyenesen 

 meghiúsította. 



A kissármási fúrás legnevezetesebb eredménye a földi 

 gáz elötörése, amely legelőször 1908. évi november hó :28-án a 

 '2-2 méter mélységben jelentkezett. Ugyanebben a mélységben víztartó- 

 réteget is találtak, amely percenkint 10 liter 5 BAU.ME-fokos jódos sós- 

 vizet adott. A felszínig emelkedő vízzel együtt földi gáz jelentkezett, 

 amelyet ekkor még minden veszély nélkül meg is lehetett gyújtani. 

 A gáz lefelé mindjobban erősödött s a 120 méter mélységből már ha- 

 talmas erővel tört föl. Ugyanezen év december hó 14-én este 9 órakor 

 hirtelen olyan erősen tört ki a gáz, hogy a lámpa szikrájától meg- 

 gyúladva, két hatalmas dörrenés kíséretében lángra lobbant. A tűz a 

 fúrótornyot lángbaborította és a gáz ereje a toronyban levő két mun- 

 kást a földhöz verte. Csak 9 órai nehéz munkával bírták a tüzet eloltani. 

 A fúróaknában levő víz a gázoktól erősen forrongott s 20 — 40 cm. 

 magas hullámokat vert. A 150 m mélységből 1909 január hó .5-én 

 ismét nagy erővel tört fel s a már ekkor beépített 400 és oílO milli- 

 méteres csövek közötti hézagokból állandóan ömlött. Fúrás közben a 

 gözszivattyú a fúrtlyukhoz nyomta az öblögető vizet s ilyenkor a gáz 

 csak a fúróaknában háborgott, de mihelyt a gőzszivattyút megállítot- 

 ták, a gáz a 100 méter mély [fúrtlyukból az összes vizet 6 méter 

 magasra dobta fel. A lángralobbanás veszélyétől félve, az éjjeli üzemet 

 csakhamar beszüntették s csak nappalonkint, óvatos munkával haladtak 

 előre. l'J09. évi január hó 17-én Böhm Ferenc bányamérnök úr azt 

 jelenti, hogy a gázok a 117 méter mélységből úgy a legbelső csövön 

 kívül, mint a többi bélelet cső hézagai között állandóan nagy zajjal 

 törnek elő, a fúróaknában levő vizet folytonos élénk lobogásban tart- 

 ják, abban sokszor 1 méter magas hullámokat csapva. Január hó 22-én 

 délután 4 órakor olyan nagy mennyiségben jelentkezett a gáz, hogj' a 

 fúrólyukban levő vizet 20 méter magasságra dobta ki a levegőbe s 

 csak 4 óra elteltével lehetett a fúrólyukhoz közeledni, amikor t. i. már 

 az összes vizet kiszórta a csőből. Január hó 30- án délután 3 órakor 

 fúrásközben mennydörgésszerű robajjal, olyan nagy erővel tört fel a 

 gáz, hogy az öblögető víz elvezetésére szolgáló tömlőt kettészakította. 

 A kitóduló gáz a 7 BAUArE-fokos sósvizet 15 méter magasra haj- 

 totta fel. 



A hatalmas gázkitörés után a fúrást egyelőre be is szüntették, 

 minthogy a fúrótoronyhoz közel álló gőzkazánban a tüzelés veszélyessé 

 vált. A szünetelés közben február hó 4-én a 207 "4 méter mélységből 

 feltörő gáz mennyiségének megmérése céljából Böhm Ferenc és Neumayr 

 J.iNOS mérnökök a 320 milliméteies csövezet tetejét 40 milliméteres 



Földtani Kuilony. XL. köt. 1910. ál 



